Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Autoři děkují firmě Category, a.s., za finanční podporu na vydání knihy.

doc. RNDr. Jana Kapounová, CSc.,
Mgr. Pavel Kapoun, Ph.D.

Bakalářská a diplomová práce
Od zadání po obhajobu

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 6521. publikaci

Recenzovali:
prof. Ing. Radim Farana, CSc.

Odpovědný redaktor PhDr. Milan Pokorný, Ph.D.
Sazba a zlom Milan Vokál
Formát ePub Milan Vokál
Návrh a zpracování obálky Antonín Plicka
Počet stran 136
Vydání 1., 2017

Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice

© Grada Publishing, a.s., 2017
Cover Photo © allphoto.cz

ISBN 978-80-271-9685-2 (ePub)
ISBN 978-80-271-9684-5 (pdf)
ISBN 978-80-271-0079-8 (print)

Slovo úvodem

Technologie pomáhají mým studentům lépe vyjádřit jejich nápady,ale co je to platné, jestliže žádné nápady nemají?

Lowell Monke

Milá Terezko,

slíbila jsem, že Ti pomůžu s úpravami Tvé závěrečné práce. Tenkrát jsi měla starosti, zda budeš mít dostatek kreditů, abys uspěla po prvním semestru, a bylo před námi spousta času. Ale uteklo to velmi rychle, a teď si musím pospíšit, abych stihla Tvou bakalářskou práci a nepředávala Ti rady, až budeš psát práci diplomovou. Z hlediska formálních úprav není až tak velký rozdíl mezi bakalářskou, diplomovou a disertační prací, všechny mají společný název vysokoškolská kvalifikační práce (VŠKP). Rozdíly jsou v hloubce vědeckosti. Kdybychom chtěli každou charakterizovat jen jedním přívlastkem, pak bakalářka je prací badatelskou, diplomka je prací výzkumnou a disertačka je prací vědeckou.

Také Ti nechci a nemohu radit s odbornou stránkou Tvé práce. Ani tomu nerozumím. Na to máš svého školitele, aby Tě vedl. Moje rady vycházejí z postřehů a zkušeností, které jsem nasbírala během let, kdy jsem závěrečné práce vedla, oponovala nebo poslouchala jejich obhajoby při státních závěrečných zkouškách.

Vědeckovýzkumná či badatelská práce je činností tvůrčí, ale přesto, jako u každého řemesla, platí určité zvyklosti, pravidla, či dokonce normy. Pokusím se na některé z nich aspoň upozornit.

Kde začít – asi od Adama: ne toho ministra školství (1989–1990), poblíž ministerstva školství však zůstaneme. Podívejme se do zákona o vysokých školách^1, případně na jeho novelizované znění^2. Zde najdeme:

„§ 45 Bakalářský studijní program

(3) Studium se řádně ukončuje státní závěrečnou zkouškou, jejíž součástí je zpravidla obhajoba bakalářské práce.

§ 46 Magisterský studijní program

(3) Studium se řádně ukončuje státní závěrečnou zkouškou, jejíž součástí je obhajoba diplomové práce.

§ 47 Doktorský studijní program

(4) Studium se řádně ukončuje státní doktorskou zkouškou a veřejnou obhajobou disertační práce, kterými se prokazuje schopnost a připravenost k samostatné činnosti v oblasti výzkumu nebo vývoje nebo k samostatné teoretické a tvůrčí umělecké činnosti. Disertační práce musí obsahovat původní a uveřejněné výsledky nebo výsledky přijaté k uveřejnění.“

A také je zajímavé:

„§ 62 Práva studenta

(1) Student má právo

f) navrhovat téma své bakalářské, diplomové, rigorózní nebo disertační práce.“

Od zákona o vysokých školách v novelizovaném znění se odvíjejí směrnice rektorů vysokých škol a pokyny pro vypracování i šablony pro psaní VŠKP, které jsou zpravidla uveřejněny na webových stránkách jednotlivých vysokých škol. Doporučuji do nich aspoň nahlédnout. Tyto dokumenty jsou dosti často obměňovány a ani pedagogové, kteří práce vedou, nemají vždy aktuální informace o novinkách a změnách. Proto je dobré se podívat po jejich aktuálních verzích.

Vedle zákona o vysokých školách a dokumentů vydaných vedením vysoké školy platí i další normy a zavedená pravidla. K nim patří typografická pravidla a aktualizovaná citační norma ČSN ISO 690 (01 0197), platná od 1. 4. 2011.

Aby se text dobře četl, byl srozumitelný a aby vypadal dobře, snažíme se dodržovat základní typografické zásady. Ty se vyvíjely od dob vynálezu knihtisku. Nejbouřlivější změna asi nastala s nástupem DTP (desktop publishing) a tvorbou tištěného dokumentu pomocí počítače. A další změny přineslo publikování na monitoru, kde pro tvorbu webových stránek platí trochu odlišné typografické principy.

Špatně naformátovaný text pokazí dojem z celé práce. Když takový text dostanu, bez ohledu, je-li to závěrečná práce nebo dopis z magistrátu, stává se mi, že ho vůbec nečtu. Když jej ale číst musím a je to jen trochu možné, text přeformátuji a pak teprve čtu.

Původně jsem Ti chtěla vše povykládat a Ty by ses ptala na to, co by Ti nebylo jasné nebo na co jsem zapomněla. Ty máš ale neustále spoustu aktivit a nenajdeme společný čas, tak Ti vše musím napsat. A třeba se budeš chtít na něco podívat znovu, tak si to prostě nalistuješ. Doufám, že na nic důležitého nezapomenu a že při psaní své bakalářky si vše ujasníš. A ještě máš možnost se zeptat. Docela jsem zvědavá, jak to vše dopadne.

Terezko, těším se na Tvoji pěkně a chytře napsanou závěrečnou práci.

Jana Kapounová

1
Zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách.

2
Zákon č. 137/2016 Sb., kterým se mění zákon č. 111/1998 Sb.

Použité grafické symboly

Cíl kapitoly

Klíčová slova

Shrnutí

Otázky k zamyšlení

Úkol

Řešení testu

Cíl kapitoly informuje, kam po jejím pečlivém prostudování dojdete. Heslovitě uvádí znalosti a dovednosti, které získáte.

Klíčová slova jsou hlavní pojmy, o kterých kapitola pojednává. Tyto pojmy byste měli umět vlastními slovy přesně a srozumitelně vysvětlit.

Shrnutí obsahuje v kostce to hlavní, co jste se po důkladném prostudování kapitoly naučili. Své vlastní shrnutí kapitoly byste měli umět formulovat také vy sami po svém.

Otázky k zamyšlení vás mají přimět k uvažování nad tím, co jste si v kapitole přečetli. Abyste obsahu kapitoly skutečně porozuměli, pokládejte si průběžně další otázky také vy sami.

Úkol slouží k tomu, abyste teoretické znalosti dokázali použít. Prakticky tyto znalosti aplikujte především při psaní závěrečné práce.

Řešení testu poskytuje klíč k řešení testových otázek.

1.Vysokoškolská kvalifikační práce

Ten nejpomalejší, který neztratil z očí cíl, jde stále ještě rychleji než ten, který bloudí bez cíle.

Gotthold Ephraim Lessing

Cíl kapitoly

Po nastudování této kapitoly budete schopni:

●položit si výzkumnou otázku;

●formulovat cíl práce a dílčí cíle;

●vyslovit předpokládaný výsledek;

●rozvrhnout si strukturu závěrečné práce;

●brát v potaz kritéria hodnocení práce.

Klíčová slova

cíl práce ∙ dílčí cíl ∙ kritéria hodnocení práce ∙ předpokládaný výsledek ∙ vysokoškolská kvalifikační práce (VŠKP) ∙ výzkumný problém

Kapitolu lze přečíst za chvilku. Přesto je třeba se k jednotlivým částem průběžně vracet, protože se nejedná o chronologický sled úkonů na vysokoškolské kvalifikační práci (dále VŠKP). Věnuje se struktuře práce a některým postupům, které je třeba dodržovat v průběhu psaní.

Předpokládáme, že téma práce máte už se školitelem domluveno a všechny formální náležitosti jsou v pořádku, tj. práce je vložena do databáze VŠKP, zadání práce je vytištěné a podepsané příslušnými akademickými funkcionáři – zpravidla jsou to vedoucí práce, vedoucí katedry a děkan.

1.1Struktura VŠKP

1.1.1Zadání práce

Zadání se všemi podpisy je dobré si uschovat, nejen jako vzpomínku ve stáří. Zadání nebo jeho kopie se přikládá, či dokonce sváže k vytištěné VŠKP.

Co by mělo obsahovat zadání práce:

●název vysoké školy, fakulty a katedry, která práci garantuje, a akademický rok, ve kterém je práce zadána;

●jméno autora – studujícího – a obor, který studuje;

●název VŠKP, zpravidla i anglicky (doporučujeme krátký a výstižný);

●jméno vedoucího práce;

●pokyny pro vypracování: zde mohou být uvedeny termíny ukončení etap práce, rozsah grafických prací, rozsah průvodní zprávy;

●seznam odborné literatury, ze které se při zahájení práce vychází;

●termín zahájení a odevzdání VŠKP.

Každá vysoká škola nebo i jednotlivá fakulta si stanoví vlastní směrnice. Některé dávají autorům větší volnost, jiné určí přesně, jak má práce vypadat. Škola také pro závěrečnou práci specifikuje, které údaje jsou povinné, a někdy dokonce i to, kde a na kterých stránkách mají být umístěny.

Ještě jsme ani nezačali přemýšlet o obsahu a najednou jsme se dostali k vytištění a vazbě hotové práce. Jak má vypadat závěrečný dokument, zda svázaný v pevných deskách, nebo stačí v kroužkové vazbě, kolik výtisků se má odevzdat, to je stanoveno na pracovišti, zpravidla katedře, kde student práci odevzdává. V dnešní době je povinný také jeden výtisk v elektronické formě, zpravidla ve formátu pdf. Ten se ukládá do databáze VŠKP a odtud práci převezme univerzitní knihovna pro výpůjčky zájemcům.

1.1.2Jaká je struktura vytištěné práce?

Začneme obalem. Pokud se rozhodnete pro pevnou vazbu (desky nemusí být vždy černé), volte co nejméně zlatých písmenek. Stačí název vysoké školy, označení Bakalářská práce nebo Diplomová práce a dole jméno autora a rok odevzdání. Obvykle postačí kroužková vazba s průhlednou fólií na přední straně.

Veškeré důležité údaje o práci vložíte na první titulní list:

●jméno vysoké školy, fakulty, katedry (zpravidla není vytištěno logo univerzity);

●název práce – měl by být shodný s názvem uvedeným v zadání práce;

●typ práce – Bakalářská práce nebo Diplomová práce;

●jméno autora;

●jméno vedoucího práce – na webových stránkách vysoké školy je správné jméno i tituly vedoucího práce, zaslouží si, aby vše bylo citováno správně;

●rok odevzdání (obhajoby).

Na druhém titulním listě je vše ještě jednou v cizím jazyce, nejčastěji v angličtině.

Pro ty, kteří nejsou zdatní v angličtině: vyplatí se nechat si těch pár slov názvu i abstraktu přeložit odborníkem nebo zkontrolovat rodilým mluvčím.

Název práce má být stručný, výstižný, neměl by obsahovat slovesa ani zkratky. Podrobnosti lze rozvést v úvodu práce nebo při formulování cíle. Prohlédněte si dobře, jak vypadá název v cizím jazyce.

Podle pokynů vysoké školy ke zpracování VŠKP následuje list s vytištěným a podepsaným zadáním práce.

Další list obsahuje abstrakt a klíčová slova v češtině a v cizím jazyce (angličtině).

Některé vysoké školy vyžadují, aby práce obsahovala resumé v českém a cizím jazyce (angličtině), někdy i v dalších cizích jazycích. Resumé se umisťuje za závěr.

Abstrakt (abstract) je stručný výtah práce – naznačí problém, těžiště výzkumu, použité výzkumné metody, výsledky a doporučení. Délka je 100 až 500 slov. Nachází se na začátku dokumentu a je provázen výčtem klíčových slov.

Zde by se nemělo objevit „Cílem práce je…“, to se píše v jiné části textu.

Anotace (z lat. ad notare, opatřit poznámkami) znamená stručnou charakteristiku díla (například textu, obrazu, filmu). Anotaci najdete například u recenze knihy.

Resumé znamená přehledné shrnutí, výtah, stručný přehled. Je to souhrn nejdůležitějších zjištění a závěrů, k nimž autor při své práci dospěl. Popisuje problematiku práce, použité metody, uvádí přínos výzkumu pro obor a možnosti dalšího zkoumání. Rozsah resumé je zpravidla větší než u abstraktu, zhruba na jednu stránku. Nezbytností je resumé i v aspoň jednom cizím jazyce (angl. Summary, něm. Resumé, fr. Résumé).

Na následujícím listu bývá poděkování, nejen vedoucímu práce, ale i dalším, kteří vám pomáhali – při průzkumu, zpracování výsledků měření, poskytnutí přístrojového vybavení, softwaru apod.

Na stejné stránce lze umístit čestné prohlášení o původnosti díla. Vysoké školy mají zformulovaný text tohoto prohlášení, nejlépe je ho okopírovat a podepsat se. A muži vymažou nehodící se písmenko (a). Může vypadat následovně:

Prohlašuji, že předložená práce je mým původním autorským dílem, které jsem vypracoval(a) samostatně. Veškerou literaturu a další zdroje, z nichž jsem při zpracování čerpal(a), v práci řádně cituji a jsou uvedeny v seznamu použité literatury.

datum …………………………… podpis ……………………………

V případě odevzdání tištěné a elektronické verze je třeba prohlášení o totožnosti obou verzí. Můžete ho formulovat takto:

Já, níže podepsaný(á) student(ka), tímto čestně prohlašuji, že text mnou odevzdané závěrečné práce v písemné podobě je totožný s textem závěrečné práce v elektronické formě vloženým do databáze diplomových prací.

datum …………………………… podpis ……………………………

Následuje obsah. Textové editory umožňují vytvářet obsah automaticky. Než začnete editovat text, je třeba si nastavit styly nejen vlastního textu, ale také styly nadpisů, popisků u obrázků a tabulek. Pak se obsah i seznamy obrázků i tabulek budou generovat samy. O formátování a o stylech pojednává samostatná kapitola.

Obsah odráží strukturu textu práce a většinou je následující:

Úvod

Jednotlivé kapitoly (stať)

Závěr

Seznamy:

●použité literatury;

●použitých symbolů (nebo zkratek);

●obrázků;

●tabulek;

●příloh – přílohy mohou být součástí svázaného textu nebo samostatné – na CD-ROM, jako složka výtvarných prací…

Vaše práce nemusí obsahovat všechny uvedené body, například nemáte žádné přílohy.

1.2Kapitoly VŠKP

1.2.1Úvod a závěr jsou nejdůležitější

Práce už je vytištěna a svázána a teď si představte, jak to vypadá u obhajoby. Práci zná dobře vedoucí a přečetl ji oponent. Ostatní vážení členové komise mají sotva pár minut na její prolistování. Co je nejvíce zajímá, na co se podívají? Práce vypadá pěkně (píšete v šabloně a tisknete na laserové tiskárně), bibliografické citace jsou dle normy (pomohl generátor citací). Při zběžném prolistování celého textu samozřejmě narazí na tu jedinou chybu, která se do práce vloudila. Tady se nedá nic dělat – platí Murphyho zákony. Na co se asi podívají důkladně? Na úvod a závěr, proto je třeba si dát záležet a napsat je pořádně.

Úvod

V úvodu by nemělo chybět, o čem to všechno bude, proč jste si vybrali právě takové téma, co vás zajímá, jakému problému se chcete věnovat. Můžete to nazvat kladení výzkumné otázky. Možná jste něco zaslechli o Sokratově dialogické metodě tázání; metoda kladení otázek je velmi užitečná, zejména v začátcích práce.

Poté se pokuste vyslovit cíl, kterého chcete dosáhnout. Cíl si napište a přečtěte nahlas, třeba i vícekrát, nebo jej přečtěte někomu známému a posuďte, zda tato věta je srozumitelná i laikům. Cíl si klaďte přiměřený, není třeba hned napsat disertaci nebo aspirovat na Nobelovu cenu. V průběhu řešení se může ukázat, že stanoveného cíle není možno zcela dosáhnout, nebo je třeba zvolit jinou cestu, pak lze cíl trochu poupravit. Pamatujte si, že v závěru budete bilancovat, zda bylo cíle dosaženo – a to musí být vždy, jinak jste nenaplnili svůj úkol a u obhajoby nemáte co pohledávat.

Hlavní cíl lze doplnit dílčími cíli, ty vycházejí zpravidla z postupu řešení.

Při kladení výzkumné otázky se jistě zamyslíte nad předpokládaným výsledkem. Někteří autoři formulují hypotézy výzkumu, ty se nemusí nutně objevit v každé práci. A tady v úvodu je na ně ještě brzo. Stačí vyslovit předpoklad, co si myslíte (nebo přejete), jak by to mělo dopadnout. V závěru můžete konstatovat, že předpoklad se naplnil, nebo také, že vaše snažení nedopadlo tak, jak jste se domnívali – „tudy cesta nevede“. Takové konstatování není na závadu. Předpokládaného výsledku může či nemusí být dosaženo. Cíle však musí být dosaženo vždy.

V kapitole Úvod by měl třetí nebo čtvrtý odstavec začínat slovy: „Cílem (této) práce je…“ Určitě takový odstavec budou všichni, i ti povrchní čtenáři, hledat.

Ve vysokoškolských závěrečných pracích (bakalářských a diplomových, ale i disertačních nebo rigorózních) se často vyskytuje formulace: „Cílem práce je analyzovat…“ nebo obdobná slovesa jako zmapovat, zabývat se problémem, zjistit závislosti, soustředit se na něco/někoho, zaměřit se na něco, vymezit pojmy, vylíčit činnosti či procesy, začlenit něco (například metodu) do něčeho (například do procesu) a podobně.

Výsledkem analýzy (či zmapování, zjištění) je myšlenkový konstrukt, zpravidla v hlavě autora nebo i na papírech či v paměti počítače. Ten je však třeba prokázat konkrétním a kontrolovatelným výstupem – také se tomu říká hmatatelný výstup.

Příklady vhodnějších formulací hlavního cíle:

„Cílem práce je navrhnout, vytvořit a ověřit… něco“ jako je

… systém, produkt, metodiku, srovnávací studii, komentovaný soubor děl…

„Cílem práce je vývoj a otestování… něčeho“

A co dílčí cíle? V nich se uplatní zmíněná slovesa jako analyzovat, vymezit pojmy, zjistit souvislosti… Pomocí dílčích cílů obvykle vysvětlujete svůj záměr podrobněji a někdy je těch dílčích cílů hodně. Lze je uvést i v samostatné kapitole, samozřejmě na začátku zopakujte cíl hlavní.

Úvod pokračuje návrhem postupu práce. Někdy je představen formou stručného popisu jednotlivých kapitol. Můžete přidat i výčet a charakteristiku příloh.

Víme, že řada studentů píše úvod až po sepsání všech ostatních kapitol. I tak lze postupovat, avšak někde na (elektronickém) papírku byste měli mít napsaný jasně a srozumitelně formulovaný cíl. Hlavně si ten papírek nezaložte, mějte ho pořád před sebou, když se budete prací zabývat.

Nezaměňujte cíl práce s cílem výzkumu, případně plán práce s plánem výzkumu.

Cílem práce je něco vytvořit a cílem výzkumu je prokázat, že vytvořené dílo funguje podle vašich představ, nebo případně prokázat, že nastaly (nebo nenastaly) očekávané změny.

Také víme, že nejtěžší je napsat první větu, odstavec. Obvykle se to řeší všeobecným bezobsažným moudrem typu „Boloňská deklarace říká…“, nebo popisem, jak jsou počítače důležité v každodenním životě jednotlivce. Moc takových obecných povídaček tam nepište, jeden či dva odstavce stačí.

Závěr

Druhou stranou toho, do čeho „zabalíte“ text práce, je kapitola Závěr. V závěru připomenete cíl a předpoklad z úvodu a konstatujete, zda cíl byl naplněn a jak to dopadlo s předpokládaným výsledkem. Dále stručně popište, co se v práci udělalo, stačí formou krátkého shrnutí každé kapitoly – po jednom odstavci.

Důležité je uvést a komentovat dosažené výsledky, zmínit či navrhnout jejich využití a uvést podněty pro práce, které mohou navazovat na řešenou problematiku. Možná právě tento impulz otevře téma navazující – třeba diplomové – práce.

1.2.2Kapitoly mezi úvodem a závěrem

Konkrétní obsah těchto kapitol je dán charakterem závěrečné práce a jejich náplň řídí a konzultuje se studentem jeho vedoucí práce. A co by kapitoly textu měly určitě obsahovat:

●teoretická východiska práce: proč chci (je třeba) zvolený problém řešit; poohlédnutí se po tom, zda byla podobná problematika někým či někde řešena; přehled dosavadního zkoumání daného problému – jaká je současná situace, utřídění poznatků, srovnání pojetí různých autorů, vymezení základních pojmů;

●tvorbu díla (software, informační systém, výukový produkt, technický prototyp) nebo metodiky, případně historicko-srovnávací či genetický popis;

●vlastní výzkum, evaluaci nebo ověření funkčnosti;

●zhodnocení a diskusi výsledků, případná doporučení.

Teoretická východiska práce

Čím začnete? Kladením otázek. Teď už se nespokojíte s intuitivními odpověďmi. Musíte začít hledat v bibliografických pramenech, ať tištěných, nebo na internetu. O informačních zdrojích a o tom, jak s nimi pracovat, pojednává samostatná kapitola.

Řešil už někdo podobný problém, a pokud ano, jakou zvolil cestu? Může moje pojetí řešení obohatit danou oblast? Může vyplnit nějaké bílé místo? Jedná se o aktuální problém? Pomůže někomu moje řešení? Mohou mít moje výsledky nějaký vliv?

Pamatujte si, že stavíte vždy na práci předchůdců. Přidáte malý kamínek a na něm budou přibývat další kamínky. Je to jako na horách, kde mužici (mohyly z kamínků) pomáhají označit cestu poutníkům.

Dobrým pomocníkem je sestavení rešerše. Rešerši k danému problému můžete zadat u knihovnických služeb. Některé univerzitní knihovny je pro své studenty dělají bezplatně, informujte se na tyto služby. Důležité je zvolit správně klíčová slova tak, aby výběr bibliografických podkladů nebyl ani moc omezený, ani moc obšírný. Vypracování seznamu zdrojů, týkajících se vašeho problému, je jen prvním krokem. Následuje tvrdá práce při zhodnocení získaných informací.

Ze začátku se vám bude zdát, že nových poznatků lze nabýt všude – v knihovnách, z elektronických informačních zdrojů, na internetu. Nejen začátečníkům, ale i zkušeným výzkumníkům hrozí, že při hledání dalších a dalších zdrojů začnou vyhledávat i taková témata, které se zdají být zajímavá, ale od řešeného problému je vzdalují. Řešitel nezvládne utřídit a zpracovat relevantní informace a taková situace často končí tím, že nestihne termín odevzdání finální práce. Nezapomeňte: Mnoho psů – zajícova smrt.

S bibliografickými prameny budete pracovat po celou dobu, nejvíce se jim budete věnovat při zahájení práce. Určitě narazíte na zajímavé myšlenky, postupy, způsoby řešení podobných úloh. Nezapomeňte si vždy poznamenat, aspoň zkratkovitě, kde jste viděli nápad, který vás zaujal. Je dobré si udělat seznam na list papíru (dnes už asi v textovém editoru). Nejlépe by bylo hned zapsat i správnou bibliografickou citaci (aby se to pak snadno okopírovalo do kapitoly Seznam použité literatury), postačí však i stručná poznámka, ISBN nebo ISSN či URL. Já osobně mám největší problémy s URL adresami. Když něco zajímavého najdu, řeknu si: To si určitě budu pamatovat! A za čas klikám ve vyhledávačích a ztrácím čas opětovným hledáním dříve nalezeného.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Bakalářská a diplomová práce.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.