Vzor citace: Neugebauer, T. Vyhledání a vyhodnocení rizik v praxi. 3. vydání. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2018, 120 s.

Motto:

Bezpečnost a ochranu zdraví při práci nelze chápat jako prostředek ochrany zdraví při výkonu práce, ale jako systém chránící před negativními důsledky života v pracovním procesu.

Právní stav publikace k 1. 7. 2018

© Tomáš Neugebauer, 2018

Wolters Kluwer ČR, a. s., 2018

ISBN 978-80-7552-072-2 (brožovaná)

ISBN 978-80-7552-073-9 (epub)

Úvod

Dnes již nejsou požadavky na zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při práci stanoveny direktivně, ale odvíjejí se od vyhledaných a vyhodnocených rizik při práci. To umožňuje přesněji definovat požadavky na zajištění BOZP v konkrétní firmě nebo společnosti, avšak klade to vyšší nároky na zaměstnavatele, resp. vedoucí zaměstnance, kteří jsou za BOZP zodpovědní. Vyhledání a vyhodnocení rizik při práci včetně stanovení opatření k odstranění rizik nebo alespoň ke snížení jejich působení jsou společně s kategorizací prací základními „stavebními kameny“ bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v každé firmě nebo společnosti. Jedná se o zásadní proces systémového přístupu k zajištění BOZP, který nikdy není ukončen a ke kterému je nutné se neustále v pravidelných intervalech vracet.

Mnohé právní předpisy řešící BOZP stanovují své požadavky právě v návaznosti na výsledky vyhledání a vyhodnocení rizik při práci nebo kategorizace prací, jež se odvíjejí od konkrétních podmínek ve firmě nebo společnosti. Jedná se například o oblasti poskytování osobních ochranných pracovních prostředků, práce zakázané těhotným a kojícím zaměstnankyním a mladistvým zaměstnancům, měření rizikových faktorů (hluk, prach, hmotnost břemen atd.) a pracovnělékařské prohlídky zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že je nutné vycházet z konkrétních podmínek, není možné použít výsledky z jiné firmy nebo jakkoliv zobecněné údaje, například databáze zdrojů rizik. Výsledkem je vždy dokument, který je platný pouze pro konkrétního zaměstnavatele v daném období.

Pro vyhledání a vyhodnocení rizik není nejen stanoven jednotný postup, ale není ani striktně určena metoda provedení. Vždy záleží na zpracovateli, kterou metodu zvolí a jakým způsobem zdokumentuje splnění této zákonné povinnosti. Měla by být zvolena metoda odpovídající konkrétním podmínkám firmy nebo společnosti (například v chemickém průmyslu na technologický postup metoda HAZOP). Protokol, který je součástí dokumentace o vyhodnocení rizik při práci, by neměl sloužit jen jako doklad o splnění zákonné povinnosti, ale především jako pomůcka pro zaměstnavatele, resp. pro vedoucí zaměstnance, k řízení rizik ve své firmě nebo společnosti.

V této publikaci, která je členěna podle jednotlivých částí managementu rizik, máte možnost seznámit se nejen s právními požadavky na vyhledání a vyhodnocení rizik při práci včetně stanovení opatření, ale i s informacemi, které k této problematice přinášejí technické normy a návody Evropské unie. Pro oblast vyhledání rizik platí několik norem, které popisují především použití jednotlivých metod. Dále zde naleznete v praxi ověřený praktický návod, jak těmto požadavkům dostát. V rámci něho se seznámíte s postupem při vyhledání rizik, se čtyřmi metodami pro jejich vyhodnocení (z toho s jednou jednodušší a druhou vhodnou pro detailnější vyhodnocení včetně ekonomické efektivity) a s možným způsobem zpracování protokolu. Ten je nepřímo požadován zákoníkem práce (zákoník práce požaduje vedení dokumentace, avšak nestanoví její bližší rozsah). Vše je názorně vysvětleno na podmínkách fiktivní firmy Farmacie, a. s.

Vyhledání a vyhodnocení rizik při práci včetně stanovení opatření k odstranění rizik nebo alespoň ke snížení jejich působení je velmi náročnou činností. Ta vyžaduje nejen teoretické znalosti, ale i dostatečné personální a materiální zajištění a především dostatek času. Potřebné teoretické znalosti můžete načerpat z této publikace a poté si je ověřit v kontrolním testu, který je uveden v jejím závěru.

Při zpracování publikace nebyly zohledněny jen české právní předpisy a technické normy, ale i zásadní evropské dokumenty – „Návod pro hodnocení rizik při práci“ vydaný Ředitelstvím bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v Lucemburku a „Hodnocení rizik na pracovišti – Příručka pro odborovou činnost“, kterou vydala Evropská odborová technická kancelář pro zdraví a bezpečnost.

V třetím vydání této publikace je zohledněn vývoj problematiky managementu rizik, ke kterému v uplynulých letech došlo. Informace jsou aktualizovány nejen ve smyslu nových požadavků právních předpisů, například je upraven formulář pro kategorizaci prací, ale i nových trendů. Je upozorněno na připravovanou normu ISO 45001, jež má nahradit normu OHSAS 18001.

V publikaci naleznete i informace o možném způsobu hodnocení rizik v chemických laboratořích a o hodnocení rizik spojených s expozicí stále více diskutovaných nanočásticím.

Obsah publikace je zpracován k datu 1. července 2018.

1 Základní informace o managementu rizik při práci

1.1 Terminologie

Vyhledání a vyhodnocení rizik se neprovádí pouze v oblasti BOZP. Jedná se o samostatný obor rizikového inženýrství, který používá svou vlastní terminologii. Proto je nezbytné seznámit se nejen s terminologií z oblasti BOZP, ale i s tou, kterou používá oblast analýz rizik. Také jednotlivé metody používají různé názvosloví (vznikly v různých dobách). Proto tato kapitola je doplněna různými příklady, vysvětlujícími obrázky a příkladovou tabulkou. Z uvedeného důvodu je u některých názvů uvedeno i více výkladů. V takovém případě je v závorce uveden dokument obsahující příslušnou definici.

V roce 2010 byla vydána technická normalizační informace (dokument informativního charakteru) TNI 01 0350 Management rizik – Slovník (Pokyn 73), jež je českou verzí normativního dokumentu ISO GUIDE 73:2009. Obsahuje definice základních termínů z oblasti managementu rizik. Jeho cílem je mimo jiné používání jednotné terminologie pracovníky zabývajícími se managementem rizik. Obsah některých pojmů, tak jak jej uvádí slovník, je níže uveden (označen TNI 01 0350).

Nebezpečí

– zdroj, situace nebo činnost s potencionálem způsobit vznik poranění člověka nebo poškození zdraví nebo jejich kombinaci (ČSN OHSAS 18001)

–  zdroj potencionálního poškození nebo újmy (TNI 01 0350)

– činitel (stroj, strojní systém, technologie, systém práce, materiál, surovina, chemická látka) se schopností způsobit za určitých okolností škodu na zdraví člověka nebo na majetku (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

Nebezpečný činitel (a proces pracovního prostředí a pracovních podmínek)

– stroj, zařízení, látka, objekt, pracovní prostor, technologie, pracovní činnost, zvíře, člověk atd. na pracovišti, který má alespoň jednu nebezpečnou vlastnost, jež může být zdrojem rizika (termín „nebezpečný činitel“ bez oficiální definice obsahu uvádí zákoník práce)

Identifikace nebezpečí

– proces zjišťování, zda nebezpečí existuje a definování jeho charakteristik (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

– proces rozpoznávání existence nebezpečí a stanovení jeho charakteristik (ČSN OHSAS 18801)

Zdroj rizika

– nebezpečná vlastnost nebezpečného činitele [vlastnost nebezpečné látky nebo fyzická či fyzikální situace vyvolávající možnost vzniku závažné havárie – zákon č. 224/2015 Sb. (zákon o prevenci závažných havárií)]

– prvek, který sám nebo v kombinaci s jinými prvky má vnitřní potenciální schopnost způsobit riziko (ČSN ISO 31000; TNI 01 0350)

Ohrožení

– vnitřní vlastnost nebo schopnost čehokoliv (pracovních materiálů, zařízení, pracovních metod a praxe) potencionálně způsobit škodu (Návod pro hodnocení rizik při práci)

Nebezpečnost

– vnitřní vlastnost nebo schopnost nebezpečí způsobit škodu (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

Riziko

– kombinace pravděpodobnosti výskytu úrazu a závažnosti tohoto úrazu (ČSN EN ISO 12 100)

– pravděpodobnost, že potencionální škoda vznikne za podmínek používání a/nebo expozice a možný rozsah škody/ublížení (Návod pro hodnocení rizik při práci)

– kombinace pravděpodobnosti výskytu nebezpečné události nebo expozice a závažnosti úrazu nebo poškození zdraví, které může být způsobeno událostí nebo expozicí jejímu vlivu (ČSN OHSAS 18001)

– účinek nejistoty na dosažení cílů (účinek je odchylka od očekávaného – kladná a/nebo záporná) – ČSN ISO 31000; TNI 01 0350

– riziko může být odstranitelné, neodstranitelné, přijatelné, nepřijatelné, významné, nevýznamné atd.

Zbytkové (reziduální) riziko

– riziko, které zůstává i po použití ochranných opatření (ČSN EN ISO 12100)

– riziko zbývající po ošetření rizika (zbytkové riziko může obsahovat nezjištěné riziko) – ČSN ISO 31000; TNI 01 0350

Analýza rizika

– proces pochopení povahy rizika a stanovení úrovně rizika (analýza rizika zahrnuje odhad rizika) – ČSN ISO 31000; TNI 01 0350

Hodnocení rizik

– souhrnný proces posouzení velikosti rizika a jeho přijatelnosti pro zdraví a bezpečnost pracovníka; užívá se různých metod a postupů, jejichž cílem je odhadnout možnost poškození lidského zdraví (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

– proces hodnocení rizik pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců při práci, vyplývající z okolností nebo z výskytu ohrožení na pracovišti (Návod pro hodnocení rizik při práci)

– proces porovnání výsledků analýzy rizik s kritérii rizik k určení, zda riziko a/nebo jeho velikost je přijatelné nebo tolerovatelné (ČSN ISO 31000; TNI 01 0350)

Posuzování rizik

– proces hodnocení rizik vyplývajících z nebezpečí, vzhledem k přiměřenosti jakéhokoliv existujícího opatření a rozhodnutí, zda riziko je nebo není přijatelné (ČSN OHSAS 18001)

– celkový proces identifikace rizik, analýzy rizik a hodnocení rizik (ČSN ISO 31000; TNI 01 0350)

Management rizik

– koordinované činnosti pro vedení a řízení organizace s ohledem na rizika (ČSN ISO 31000; TNI 01 0350)

Nebezpečná událost

– událost, která může způsobit úraz (ČSN EN ISO 12100)

Skoronehoda

– nežádoucí událost, při které nedošlo k poškození

Poškození, újma

– tělesné zranění nebo škoda na zdraví, majetku nebo životním prostředí (ČSN IEC 300-3-9)

Řízení rizika

– přijetí odpovídajících opatření k odstranění rizika nebo snížení jeho míry na akceptovatelnou úroveň, včetně zpětné vazby na účinnost opatření a informování zaměstnanců o riziku (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

Opatření (bezpečnostní opatření)

– prostředky odstraňující nebezpečí nebo snižující míru rizika

– prostředek řízení, který modifikuje riziko (ČSN ISO 31000; TNI 01 0350)

Nebezpečné místo

– místo na stroji, zařízení nebo pracovišti, kde vzniká bezprostřední ohrožení osob, které se vlivem různých příčin mohou ocitnout v poli rizika (Management rizika II)

Nebezpečný prostor

– prostor v blízkosti nebezpečného místa, kde je zvýšené nebezpečí při práci, tedy jedná se o oblast, ve které je osoba vystavena nebezpečí, které ohrožuje její zdraví a bezpečnost

Pole rizika

– bezprostřední okolí nebezpečného činitele, kde existuje nepřijatelná pravděpodobnost úrazu (Úvod do bezpečnostní techniky a hodnocení nebezpečnosti strojů; Management rizika II); může mít různý tvar v závislosti na nebezpečném činiteli (například kolem vodiče pod napětím má válcový tvar); v případě, že se nebezpečný činitel pohybuje, mění se i poloha pole rizika; pohyb osob v poli rizika ještě neznamená, že dojde k předpokládaným negativním následkům, neboť osoby se mohou nacházet v bezprostředním okolí nebezpečného činitele, ale zdroj rizika ještě nepůsobí

Centrum rizika

– určuje střed nebezpečnosti pole rizika, tedy místo, odkud se nebezpečný činitel pohybuje [například sporák, z kterého uniká plyn (plyn = nebezpečný činitel)] (Úvod do bezpečnostní techniky a hodnocení nebezpečnosti strojů); obvykle nebezpečnost ve směru od centra rizika klesá (případ již zmíněného úniku plynu), ale nemusí tomu tak být vždy, například v případě pádu cihly z lešení

Expozice

– vystavení organismu působení faktorů prostředí (např. hluku, vibrací, prachu, záření) nebo účinkům látky; v úvahu se bere objektivně zjištěná (změřená) hodnota zátěže faktory pracovního prostředí a doba, po kterou je v práci člověk této zátěži vystaven (Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v malých a středních podnicích)

Rizikový faktor pracovních podmínek

– jedná se zejména o faktory fyzikální, chemické, o biologické činitele, prach, fyzickou zátěž, psychickou a zrakovou zátěž a o nepříznivé mikroklimatické podmínky (§ 7 zákona č. 309/2006 Sb.)

Pracoviště

– jakékoliv místo v prostorách, kde se pracuje a zaměstnanci mají k němu během práce přístup, včetně přístupových a únikových cest (Návod pro hodnocení rizik při práci)

– jakýkoliv fyzický prostor, kde jsou vykonávány činnosti související s prací řízenou organizací (ČSN OHSAS 18001)

Rámec managementu rizik

– soubor prvků poskytujících základy a organizační uspořádání pro navrhování, implementování, monitorování, přezkoumávání a neustálé zlepšování managementu rizik v celé organizaci (TNI 01 0350)

Politika managementu rizik

– prohlášení o celkových záměrech a směřování organizace týkající se managementu rizik (TNI 01 0350)

Vlastník rizika

– osoba nebo entita s odpovědností a pravomocí řídit rizika (TNI 01 0350)

1.1.1 Ilustrativní příklady pro objasnění některých pojmů

1. příklad

pracoviště – kuchyně

nebezpečný činitel – kotoučový rotační nůž nářezového strojku

(nebezpečí)

poškození – pořezání

zdroj rizika (ohrožení) – ostrost spojená s rychlostí otáčení

následek – pořezání ruky, které způsobí pracovní neschopnost

riziko – pravděpodobnost pořezání ruky, které způsobí pracovní neschopnost, vyjádřená počtem pořezání během kalendářního roku nebo počtem měsíců nebo let, během kterých dojde k jednomu pořezání

opatření – instalace ochranného krytu

2. příklad

Sahání do zásuvky, kde jsou uloženy kuchyňské nože, aniž by tato činnost byla kontrolována zrakem. V okamžiku, kdy je ruka vložena do pootevřené zásuvky, ocitla se v nebezpečném prostoru, neboť zásuvka, v důsledku výskytu ostrých kuchyňských nožů, je oblastí, ve které je ruka vystavena nebezpečí (nebezpečnému činiteli), jež ohrožuje zdraví – pořezání. Přiblíží-li se ruka místo k rukojeti až k ostří čepele jednoho z nožů, tedy k nebezpečnému místu (místo, kde potencionálně může dojít k poškození – pořezání), dostaneme se do pole rizika, neboť se nachází v bezprostřední blízkosti nebezpečného činitele (čepel nože), kde existuje nepřijatelná pravděpodobnost úrazu. Následovat může přitlačení ruky nebo její pohyb po ostří, což bude mít za následek vznik úrazu, nebo k oddálení ruky od čepele nože, v důsledku čehož dojde k odvrácení úrazu.

Důvodem k oddálení ruky od čepele nože může být dotyk prstu na ostří nože, který vede k uvědomění si možnosti zranění a k ochranné reakci – oddálení ruky z pole rizika a vyhledání příslušného nože, resp. jeho rukojeti doprovázené zrakovou kontrolou.

Popsaná situace se nazývá skoronehoda a její výskyt je velice důležitým zdrojem informací pro vyhledání rizik. Pomocí skoronehod lze též statistickými metodami zjistit pravděpodobnost, kdy dojde k pracovnímu úrazu, těžkému úrazu (zranění), případně i smrtelnému (pro běžnou praxi je možné použít poměr – 1 smrtelný nebo těžký úraz (zranění) : 29 úrazům : 300 skoronehodám : 1 000 konfliktním stavům – tyto poměry jsou v praxi různé podle jednotlivých odvětví).

3. příklad (čísla u praktických příkladů uvádějí souvztažnosti mezi jednotlivými položkami)

Odborný termín

Praktický příklad

pracoviště

přepážková hala pošty

ohrožení

přepadení

nebezpečný činitel

1. útočník

2. pistole, resp. projektil (střela)

zdroj rizika

1.1 agresivita

2.1 rychlost

pole rizika

1.1 okruh cca 70 cm kolem útočníka (dosah jeho rukou a nohou)

2.1 prostor válcového tvaru kolem letícího projektilu (je-li projektil v klidu je přijatelně nebezpečný) rozkládající se ve směru dráhy střely a v prostoru, do něhož může být dráha střely změněna odrazem (pole mění svou polohu, centrem rizika je ústí hlavně pistole, nebezpečnost klesá)

nebezpečné místo

1.1 ruce (fyzický nátlak)

1.2 nohy (fyzický nátlak)

1.3 ústa (psychický nátlak)

2.1 plášť projektilu během doby letu střely

nebezpečný prostor

celá přepážková hala

následek

1.1 zranění, které si vyžádá dlouhodobou pracovní neschopnost

1.3.1 psychické trauma

2.1 smrt

riziko

1.3.1 k psychickému traumatu z přepadení, které si vyžádá kratší pracovní neschopnost, dojde jedenkrát za... (týdnů, měsíců, let)

1.3.2 zhoršení aktuálního zdravotního stavu

míra rizika

1.3.1 přijatelná

opatření

– instalace neprůstřelných skel a kamerového systému,

– výcvik (školení) zaměstnanců, jak se chovat v případě přepadení

1.2 Posuzování rizik

Posuzování rizik, tedy vyhledání a vyhodnocení rizik, se neprovádí jen v BOZP, ale je běžně používaným nástrojem v mnoha různých oblastech – například v pojišťovnictví, krizovém managementu, managementu spolehlivosti technických zařízení a nově v oblasti ochrany osobních údajů.

V BOZP jsou prováděny dvě základní posouzení rizik – jedno pro oblast bezpečnosti práce (BOZP) a druhé pro oblast ochrany zdraví při práci (BOZP), tedy zjednodušeně řečeno pro oblast hygieny práce. To první, vyhledání a vyhodnocení rizik při práci, vyplývá z § 102 zákoníku práce. To druhé, kategorizace prací, z § 37 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví.

Vzhledem k tomu, že při naplňování požadavků zajištění BOZP musí být zohledněny i další oblasti (viz § 349 zákoníku práce), je nezbytné využít pro vyhledání a vyhodnocení rizik při práci i výsledky analýz nebezpečí z těchto dalších oblastí. Může se jednat zejména o:

■ požární ochranu

– dokumentace o začlenění do kategorie činností se zvýšeným požárním nebezpečím nebo s vysokým požárním nebezpečím,

– posouzení požárního nebezpečí,

■ prevenci závažných havárií

– protokol o nezařazení,

– návrh na zařazení objektů do skupiny…,

■ životní prostředí

– osvědčení o vyloučení nebezpečných vlastností odpadů

a o další, jako například protokol o určení vnějších vlivů. Zapomenout nelze ani na dílčí analýzy přímo z oblasti BOZP, například vyhodnocení rizik pro poskytování osobních ochranných pracovních prostředků nebo vyhodnocení podmínek práce pro stanovení prací zakázaných těhotným a kojícím zaměstnankyním, zaměstnankyním-matkám do konce devátého měsíce po porodu a mladistvým zaměstnancům.

Pro řízení rizik ve firmě nebo společnosti je vhodné, jsou-li pro posouzení rizik ve smyslu zákoníku práce § 102 vzata všechna nebezpečí, tedy i ta, která jsou již uvedena v jiných posouzeních. Proto by v něm měly být zahrnuty výsledky kategorizace prací, dokumentace o začlenění do kategorií atd.

1.2.1 Kategorizace prací

Kategorizace prací se provádí na základě požadavku uvedeného v § 37 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů. Právními předpisy je přesně stanoven způsob jejího provedení, jakož i metody. Parametry kategorizace prací jsou uvedeny v prováděcí vyhlášce č. 432/2003 Sb., kterou se stanoví podmínky pro zařazování prací do kategorií, limitní hodnoty ukazatelů biologických expozičních testů, podmínky odběru biologického materiálu pro provádění biologických expozičních testů a náležitosti hlášení prací s azbestem a biologickými činiteli, ve znění pozdějších předpisů. Hodnocení jednotlivých rizik je popsáno v nařízení vlády č. 272/2011 Sb., o ochraně zdraví před nepříznivými účinky hluku a vibrací, ve znění č. 217/2016 Sb., v nařízení vlády č. 361/2007 Sb., kterým se stanoví podmínky ochrany zdraví při práci, ve znění pozdějších předpisů, a v nařízení vlády č. 291/2015 Sb., o ochraně zdraví před neionizujícím zářením. Jednotlivá nařízení vlády též stanovují minimální ochranná opatření. To však neznamená, že si zaměstnavatel nemůže stanovit svá opatření, ta minimální však musejí být dodržena.

Všechny vykonávané práce je nutné posoudit a vyhodnotit u nich působení rizikových faktorů (prach, chemické látky a směsi, hluk, vibrace, neionizující záření, fyzická zátěž, pracovní poloha, zátěž teplem, zátěž chladem, psychická zátěž, zraková zátěž, práce s biologickými činiteli, práce ve zvýšeném tlaku vzduchu). Na základě získaných údajů se musí zařadit podle kritérií stanovených ve vyhlášce do jedné ze čtyřech kategorií. Zařazení do třetí a čtvrté kategorie zaměstnavatel pouze navrhuje. Zařazuje je na jeho návrh orgán ochrany veřejného zdraví (hygienická stanice). Do druhé kategorie zařazuje práce zaměstnavatel sám, avšak je povinen oznámit orgánu ochrany veřejného zdraví práce, které zařadil do druhé kategorie včetně údajů rozhodných pro toto zařazení. Ostatní práce jsou automaticky zařazeny do první kategorie. Práce, kterou orgán ochrany veřejného zdraví zařadil do třetí nebo čtvrté kategorie, je automaticky rizikovou prací. Mezi rizikové práce může být dále zahrnuta i práce zařazená do druhé kategorie, pokud tak rozhodl orgán ochrany veřejného zdraví.

Zařazení by mělo být provedeno komisionelně. Komisi by měli tvořit odborně způsobilá osoba k zajišťování úkolů v prevenci rizik, lékař, který zaměstnavateli poskytuje pracovnělékařské služby, a vedoucí zaměstnanec pracoviště, kde je posuzovaná práce vykonávána, případně i zástupce zaměstnanců (tím není myšlen zástupce zaměstnanců pro oblast BOZP, ale zástupce zaměstnanců posuzovaného pracoviště).

U kategorizace prací není stanovena podoba protokolu o zařazení do kategorie. Jeho možné provedení, které zohledňuje i další náležitosti související s kategorizací, je uvedeno v příloze. Jako jeho přílohy se uvedou protokoly o provedených měřeních apod. Protokoly prací, které se navrhují k zařazení do třetí nebo čtvrté kategorie, se vyhotoví ve dvou výtiscích a jeden z nich se odešle orgánu ochrany veřejného zdraví k vyjádření.

Kategorizace prací musí odpovídat aktuálnímu stavu, a proto je potřeba ji aktualizovat v závislosti na měnících se podmínkách. Z tohoto důvodu je výhodné mít kategorizaci provedenu po jednotlivých listech pro každou vykonávanou práci, nikoliv v jedné tabulce (výjimku tvoří mikrofilmy).

Problematiku rizikových faktorů pracovních podmínek také řeší v § 7 zákon č. 309/2006 Sb., ve znění pozdějších předpisů. Stanovuje, že pokud se na pracovištích vyskytují rizikové faktory, je zaměstnavatel povinen pravidelně a dále bez zbytečného odkladu vždy, pokud dojde ke změně podmínek práce, měřením zjišťovat a kontrolovat jejich hodnoty a zabezpečit, aby byly vyloučeny nebo alespoň omezeny na nejmenší rozumně dosažitelnou míru. Při zjišťování, hodnocení a přijímání opatření k dodržení nejvyšších přípustných hodnot je zaměstnavatel povinen postupovat podle nařízení vlády č. 361/2007 Sb., kterým se stanoví podmínky ochrany zdraví při práci.

Podle § 102 zákoníku práce je zaměstnavatel povinen provádět taková opatření, aby v důsledku příznivějších pracovních podmínek a úrovně rozhodujících faktorů práce, která je zařazena jako riziková, mohla být zařazena do kategorie nižší.

1.2.2 Vyhledání a vyhodnocení rizik při práci

1.2.2.1 Zákonná povinnost vyhledání a vyhodnocení rizik při práci

Zákoník práce v § 102 po zaměstnavateli požaduje, aby soustavně vyhledával nebezpečné činitele a procesy pracovního prostředí a pracovních podmínek a zjišťoval jejich příčiny a zdroje (prováděl identifikaci nebezpečí). Na základě tohoto zjištění je zaměstnavatel povinen vyhledávat a vyhodnocovat rizika (analyzovat rizika [provádět analýzu četnosti a analýzu následků] a hodnotit rizika) a dále přijímat opatření k jejich odstranění (regulovat rizika). K tomu je povinen pravidelně kontrolovat úroveň BOZP ve své firmě nebo společnosti, zejména stav výrobních a pracovních prostředků, vybavení pracovišť a úroveň rizikových faktorů pracovních podmínek.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Vyhledání a vyhodnocení rizik v praxi - 3. vydání.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.