Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Lisabon

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Doporučené trasy

Castelo a Alfama

Baixa

Bairro Alto a Chiado

Z Avenida da Liberdade ke Gulbenkianovu muzeu

Jižně od čtvrti Estrela

Belém

Parque das Nações

Cristo Rei

Tramvaj č. 28

Sintra

Pobřeží Cascais

Serra da Arrábida

Mafra a Ericeira

Palác Queluz

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Noční život

Tipy A–Z

Užitečné fráze

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Milovníky výtvarného umění

Objevte poklady v Gulbenkianově muzeu (trasa 4), mistrovská díla v Museu Nacional de Arte Antiga (trasa 5) a moderní a současné umění v Museu Coleção Berardo (trasa 6).

Příznivce manuelského slohu

Vyrazte tramvají do čtvrti Belém za slavnými památkami: klášterem Mosteiro dos Jerónimos a Torre de Belém (trasa 6). Ve městě Setúbal (trasa 12) si nenechte ujít pozoruhodný Convento de Jesus.

Obdivovatele hradů a paláců

Poznejte lisabonský Castelo de São Jorge (trasa 1), navštivte paláce Mafra a Queluz (trasy 13 a 14) nebo zříceniny maurského hradu a nádherné paláce u města Sintra (trasa 10).

Labužníky

Na dobré restaurace narazíte v celém městě, nejpozoruhodnější kulinářské zážitky však nabízejí rodinné podniky tascas v bočních uličkách Bairro Alto (trasa 3) či Alfama (trasa 1).

Noční ptáky

Připojte se k davu v Bairro Alto (trasa 3) nebo se bavte do rána v trendové Cais do Sodré (trasa 2).
Za hudbou fado zamiřte do čtvrti Alfama (trasa 1).

Děti

Hlavním cílem může být druhé největší oceanárium v Evropě (trasa 7). Svezte se rachotící tramvají č. 28 (trasa 9), přejeďte řeku a vydejte se k památníku Cristo Rei (trasa 8) nebo si užívejte zábavy na pláži (trasa 11).

Blázny do nakupování

Prozkoumejte svérázné staromódní obchůdky ve čtvrti Baixa (trasa 2), elegantní obchody ve stylu art deco ve čtvrti Chiado (trasa 3) a nejnovější trendy v Bairro Alto (také trasa 3).

Milovníky výhledů

Za okouzlujícími výhledy na město a řeku zamiřte do výše položených míst na miradouros (vyhlídková místa) jako belvedér, Portas do Sol, Miradouro de Santa Luzia (trasa 1) nebo Miradouro de São Pedro de Alcântara (trasa 3).

Úvod

Poznejte geografii, zvyky a kulturu Lisabonu. Publikace přináší rovněž praktické informace o historii, gastronomii a možnostech zábavy.

Objevte Lisabon

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Prohlédněte si nejslavnější lisabonské památky z tramvaje

Objevte Lisabon

Díky slunečnému podnebí, bohaté historii a starosvětskému půvabu si Lisabon stále zachovává své kouzlo. Přidá-li se k tomu gastronomie, noční život a přijatelné ceny, nelze se divit, že portugalské hlavní město patří k nejoblíbenějším turistickým destinacím v Evropě.

Lisabon se rozkládá u širokého ústí řeky Tejo, která se vlévá do Atlantiku, a je nejzápadnějším hlavním městem Evropy. Nábřeží města tvoří oblouk táhnoucí se téměř 32 km podél řeky. Na pobřeží Atlantiku leží čtvrť Belém, z níž ve věku zámořských objevů vyplouval Vasco da Gama i další mořeplavci. Nejvýchodnější cíp města pak tvoří Parque das Nações, místo konání Světové výstavy a tvář Lisabonu 21. století. Mezi těmito dvěma částmi se rozkládá centrální část Lisabonu: čtvrť Alfama, jíž dominuje maurský hrad, typická středověká část Bairro Alto na svazích kopce, centrální čtvrť Baixa, elegantně přebudovaná v 18. století po jednom z nejhorších zemětřesení v historii Lisabonu.

Geografie

Kouzlo Lisabonu spočívá do značné míry v jeho umístění. Voda je jeho přirozenou součástí. Město se rozkládá na sedmi pahorcích a nabízí nespočet miradouros (vyhlídkových míst) s úžasnými výhledy na terakotové střechy i poklidnou řeku Tejo. Ústí řeky, šířkou připomínající spíše moře, překlenují dva mosty patřící k nejdelším v Evropě. Kousek za čtvrtí Belém, kde památník krále Manuela symbolizuje zlatý věk Portugalska, stojí maják značící místo, kde končí řeka a začíná Atlantik. Jeho průzračné vody v odpoledním slunci získávají půvabný zlatavý nádech, proto se mu přezdívá „slámové moře“.

Na mapách města je vidět, že mnohé jeho hlavní zajímavosti se nacházejí kousek od řeky, ale kvůli jejich rozptýlení a kopcům není vždy snadné jít od jedné přímo k další. Místní nosí tašky s nákupem nahoru a dolů po lisabonských kopcích bez stěžování, a to i uprostřed léta, a turisté, kteří sem zavítají pěšky, jsou odměněni malebnými zákoutími a fotogenickými panoramaty. Veřejná doprava je levná a většinou i efektivní. Historické tramvaje rachotí po starém městě, výtahy ulehčují cestu do prudkých kopců, metro je moderní a rychlé, autobusy jezdí přímo, taxíků je hodně a nejsou nijak drahé.

Uvedené trasy nejdříve objevují rozmanité části centra města, pak se zaměřují také na vzdálenější oblasti, zejména čtvrť Belém s památkami z doby krále Manuela, jež jsou symbolem portugalského zlatého věku konce 15. století. Tímto vším však kouzlo města nekončí. Lisabon obklopují místa patřící k nejpřitažlivějším v celém Portugalsku, většina snadno dosažitelných veřejnou dopravou. Pro návštěvníky, kteří mají čas vydat se mimo město, jsou určeny výlety do kouzelné oblasti Sintra, s paláci a quintas (rezidencemi) rozesetými po nádherných kopcích uprostřed borových hájů, či na západ do rušných turistických letovisek na pobřeží Cascais a na atlantické pláže severně. Autem můžete prozkoumat také divoké pohoří Serra da Arrábida jižně na druhém břehu řeky Tejo. Severně od města leží monumentální palácový komplex s klášterem Mafra. Dalším velkým lákadlem blíže k městu je krásný palác Queluz ve versailleském stylu.

Počasí

Přestože chladný Atlantik leží jen pár kilometrů po proudu řeky, Lisabon připomíná Středomoří. Díky své jižně orientované poloze a mírným zimám se zde daří palmám a strelícii královské a díky vlahému podnebí tu plyne život poklidným tempem. Město je celoroční turistickou destinací, nejlepší období k návštěvě však představují jaro a podzim, kdy převládají příjemné teploty, v ulicích je méně turistů než v létě a spousta kulturního vyžití. Ideální měsíce jsou květen a říjen. V létě se připravte na horké dny, vždy se však lze zchladit na plážích západně a jižně od města. Teplo bývá až do listopadu a zima může být mírná se spoustou slunečných dnů.

Obyvatelstvo

Lisabon je největším městem Portugalska, má okolo 550 000 obyvatel. V městské aglomeraci žije přes tři miliony obyvatel, což je polovina celkové populace země. Navzdory všudypřítomným připomínkám velké minulosti to je moderní, kosmopolitní a otevřené město. Jeho ulice se hemží lidmi různých etnik, z nichž mnozí jsou imigranti z bývalých portugalských kolonií v Africe (Angoly, Kapverdských ostrovů, Mosambiku) či z Brazílie, Macaa a Goy, kteří krátce po příchodu do Lisabonu založili vlastní malé kolonie, mluví měkčím dialektem a přispívají k rozmanitosti města.

Místní zvyky

V průběhu staletí toto kosmopolitní město nabízelo azyl vyděděncům z celé Evropy a stalo se útulkem vyhnanců a posledním útočištěm vladařů, kteří přišli o trůn. Současný Lisabon v této tradici pokračuje vřelým vítáním návštěvníků. Ze všech spojenců Portugalska je nejvěrnější Anglie; anglo--portugalské spojenectví, ratifikované Windsorskou smlouvou roku 1386, je nejdelší ve světové historii. Čím dál více Lisaboňanů mluví dobře anglicky, zejména ti, kteří pracují v cestovním ruchu. V hotelích a restauracích se anglicky domluvíte většinou bez problému, pokud však ovládáte několik portugalských slovíček, místní vaši snahu ocení.

Stravování ve městě je výrazem životního stylu. Portugalci jídlo milují a k největším potěšením při návštěvě Lisabonu patří nabídka pokrmů a vína, ať již v rodinných podnicích zvaných tasca, plážových hospůdkách nebo stylových módních restauracích a barech. Místní kuchyně vychází především z těsného spojení Portugalska s mořem. Čerstvé ryby a plody moře v nepřeberném množství nabízí téměř každá restaurace.

Chcete-li poznat noční zábavu (možností je zde spousta), začněte večer později. Mnoho restaurací ožívá až okolo deváté hodiny večerní, kdy se ulicemi čtvrtí Bairro Alto či Alfama začínají rozléhat intenzivní a tklivé tóny osobitého hudebního stylu fado. Lisabonské noční bary a kluby pak svým hostům nabízejí skvělou zábavu až do časných ranních hodin, hudbu nejrůznějších žánrů a pestrou škálu nápojů.

Místní ekonomika

Portugalsko bývalo nejchudší západoevropskou členskou zemí EU a Lisabon obrovsky těžil z evropských investic. Do nového milénia tak vstoupilo změněné, rozšířené a dynamické město. V rámci Světové výstavy Expo 98, konané při příležitosti pětistého výročí objevení námořní cesty do Indie Vascem da Gamou, byla otevřena zcela nová lisabonská čtvrť Parque das Nações. Revitalizací zpustlého průmyslového komplexu vzniklo technologicky vyspělé centrum s futuristickými budovami, obrovským oceanáriem a blyštivým, 17 km dlouhým mostem Ponte Vasco da Gama přes řeku Tejo, nejdelším v Evropě.

Deset let nato finanční krize uvrhla zemi do rozpočtového deficitu, který se takřka vymkl kontrole. V roce 2011 Portugalsko jako třetí členská země EU (po Řecku a Irsku) požádalo Unii o finanční pomoc. Z programu finanční pomoci země vystoupila až v roce 2014, po zavedení přísných úsporných opatření a snížení rozpočtového deficitu. Od roku 2014 se portugalská ekonomika pomalu zotavuje.

Zdejší ekonomika stojí primárně na průmyslu a službách. Cestovní ruch činí minimálně 10 % portugalského HDP a výrazně přispívá k ekonomickému růstu. Do Lisabonu každoročně zamíří přes 3,5 milionu zahraničních návštěvníků, což je nárůst o 32 % oproti době před třemi lety. Hlavní příčinou jsou dva faktory, a to podnebí a příznivé ceny; Lisabon patří k nejlevnějším velkoměstům západní Evropy. Stal se také oblíbenou zastávkou velkých výletních lodí. V posledních letech došlo k rozmachu výstavby nových hotelů a restaurací a rozpadající se budovy v centru města, po dlouhá léta opuštěné, skupují obyvatelé jiných evropských zemí, které láká portugalský program daňových úlev pro nerodilé rezidenty (NHR), nebo v nich místní budují kavárny, bary či malé kluby.

Současný Lisabon

Současná kultura Lisabonu vzkvétá. Z oblastí, do nichž se dříve nechodilo, se stávají módní čtvrti plné městského umění, skvělých butiků a galerií propagujících vše portugalské. Nejnovějším kulturním střediskem je MAAT (Muzeum pro umění, architekturu a technologii) na břehu řeky Tejo ve čtvrti Belém, připomínající elegantní vlnu na moři. Tato budova, spolu s dalšími atrakcemi na nábřeží, tvoří součást obnovy historického spojení města s řekou a mořem, které probíhá od konce 20. st. Staré pobřežní hráze a sklady se mění na centra tepající životem ve dne i v noci. V současné době se rekonstruuje nábřeží západně od třídy Praça do Comércio, promenády lákající k procházkám i projížďkám na kole či jen k posezení na skládacích židlích a pozorování proplouvajících lodí.

Lisabon prochází dramatickou proměnou a stává se jedním z nejdynamičtějších hlavních měst Evropy. Zároveň si zachovává atmosféru pohodového provinčního města proslulého kouzlem úzkých uliček v maurském stylu, krásou ručně malovaných azulejos (kachlíků) a zajímavými architektonickými detaily. Staré čtvrti si udržují osobitý půvab, historické tramvaje stále rachotí nahoru a dolů svažitými uličkami kolem drolících se fasád a starousedlíci si dopřávají bica nebo panáka ginginja v bezpočtu starých kaváren a barů. Přestože se Lisabon postupem času mění, stále si zachovává svoje starosvětské kouzlo.

Kachlíky ve stanici metra Restauradores

Místní obchody ve čtvrti Baixa

Velké zemětřesení

Ohromné zemětřesení, které 1. listopadu 1755 otřáslo celou Evropou, Lisabon zdevastovalo. Došlo k němu na svátek Všech svatých, kdy byly kostely nacpané k prasknutí. Hroutily se budovy, šířily se požáry a vody řeky Tejo se vzduly do mohutné přívalové vlny, která se s ničivou silou přehnala přes přístav a dolní město. Trojité katastrofě padlo za oběť 15 až 16 tisíc z celkových 27 tisíc obyvatel města. „Nezůstalo nic než zkáza a utrpení,” napsal očitý svědek. Přesto Lisabon znovu vyrostl do půvabu i významu, především díky mocnému markýzovi de Pombal, hlavnímu ministrovi neschopného a marnotratného krále Josefa I. Přestože měl drsné, ambiciózní a tyranské metody, během dvou desetiletí po zemětřesení dokázal řídit obnovu zpustošeného Portugalska. Pro neoklasicistní architektonický styl ve čtvrti Baixa se rychle ujal název „pombalina”.

Výhled z Miradouro de Santa Luzia

Zlatý věk

Lisabon byl odnepaměti pevně spojený s mořem. Z odlehlé výspy ležící na nejvzdálenějším okraji tehdy známého světa vyrostlo město, které se v 15. století stalo centrem portugalských námořních objevů. Právě z Lisabonu vyplul v létě roku 1497 na svou cestu za kořením Východu Vasco da Gama. Když následujícího roku dorazil do města Calicut v jižní Indii, Portugalsko ukončilo benátský monopol na obchod s východním kořením, převzalo kontrolu nad Indickým oceánem a přilákalo obchodníky z celé Evropy do Lisabonu. Objevy dalších území následovaly poté, co Pedro Álvares Cabral doplul roku 1500 do Brazílie a Lisabon se z odlehlé evropské výspy změnil na bohaté město světového významu. Rozsáhlá obnova a rekonstrukce následovaly i po katastrofálním zemětřesení v roce 1755. Jelikož Lisabon patří k nemnoha hlavním městům Evropy, která přežila obě války 20. století bez poškození, mnohé jeho historické budovy zůstaly netknuté coby přetrvávající svědkové bohaté a slavné minulosti.

Ponte 25 de Abril

Při návštěvě Lisabonu si nenechte ujít

Výlet do závratných výšek. Nasedněte na tramvaj či výtah, nebo vyrazte po svých na některé z mnoha lisabonských miradouros (vyhlídkových míst) užít si nezapomenutelný výhled na město a řeku.

Ochutnávku krémových koláčků (pastéis de nata). Objevte tuto kulinářskou pochoutku nabízenou prakticky ve všech kavárnách, pekařstvích či pasteleria, ideálně ale v Pastéis de Belém, kde jich prodají přes deset tisíc denně, teplých přímo z pece.

Jízdu tramvají č. 28. Nasedněte do historické tramvaje č. 28 a cestou svažitými uličkami se můžete kochat nejznámějšími lisabonskými pamětihodnostmi.

Ochutnat bacalhau. I když to asi nezní moc lákavě, Portugalci připravují z této nasolené sušené tresky vynikající pokrmy. Údajně existuje 365 receptů – na každý den v roce jeden. Pochutnejte si v některé z rodinných restaurací v uličkách čtvrti Alfama.

Návštěvu barů v Bairro Alto. Čtvrť Bairro Alto je přes den ospalá, večer hučí životem. Okolo jedenácté v noci připomínají místní ulice lemované bary pouliční karnevalovou slavnost. Nechejte se unášet davem a objevte bezpočet barů a nočních klubů otevřených až do páté ranní.

Oddechový čas na Mercado da Ribeira. Tento ohromně úspěšný cíl všech labužníků má 35 stánků nabízejících výtvory předních portugalských kuchařů. Chcete-li ochutnat jakoukoli portugalskou (či jinou) specialitu, tak rozhodně zajděte sem.

Hudební zážitek fado. Zaposlouchejte se do fada, portugalského hudebního vyjádření touhy a žalu. Mnohé podniky nabízejí večery s fadem i jídlem a pitím.

Postranní uličky čtvrti Alfama. Prozkoumejte boční uličky maurské čtvrti Alfama připomínající labyrint, které si zachovaly venkovskou atmosféru.

Oddech u moře. Opusťte hemžení města, nasedněte na vlak a vyrazte na pobřeží Cascais za chladivým atlantickým vánkem.

Třešňové povzbuzení. Přidejte se k místním ve čtvrti Largo de São Domingos v některém z malých barů ginjinha. Sklenička sladkého třešňového likéru se někde podává s třešněmi, jinde bez nich a stojí něco přes jedno euro.

Lisabonské kopce z bývalého kláštera Sao Pedro de Alcantara

Užitečné tipy

Vstupenky. Pro návštěvníky pamětihodností je výhodná Lisboa Card na jeden, dva či tři dny, k dostání je v turistických kancelářích. Opravňuje k bezplatnému cestování metrem, autobusy, tramvajemi a výtahy a ke vstupu do více než 20 památek. Navíc zajišťuje i slevu v restauracích, obchodech a na dalších místech. Stojí 18,50 eura (na 24 hodin), 31,50 eura (na 48 hodin) a 39 eur (na 72 hodin). Mějte na paměti, že většina muzeí má v pondělí zavřeno.

Chuťovky zdarma. Většina restaurací podává bez objednání chuťovky jako chléb, máslo, olivy, sýr a rybí paštiky zdánlivě jako pozornost podniku. Nejsou však zadarmo. Zaplatíte za ně pár eur, máte však možnost (disponujete-li silnou vůlí) nechat je netknuté a neplatit za ně.

Tržní cena. Je-li na jídelním lístku vedle rybích pokrmů uvedeno preco V (či jen PV), znamená to, že cena se odvíjí od tržní hodnoty v daný den. Zeptejte se na cenu před objednáním.

Levné jídlo. Chcete-li se „nadlábnout“ za pár eur, dejte si ementa turística, každý den obměňované pevné menu, včetně kávy nebo nápoje. Dobrou volbou bývá prato do dia – denní menu.

Hudební nabídka. Při procházkách městem sledujte plakáty a letáky s nabídkou koncertů. Nenechte si ujít koncerty zdarma např. v Palácio Foz a Gulbenkianově muzeu a pod širým nebem ve městě od června do září.

Rezervujte si stůl. Jelikož ty nejlepší restaurace jsou obvykle plné místních stolovníků, rezervujte si stůl telefonicky alespoň den předem, hlavně o víkendech.

Nákupní karta.Lisboa Shopping Card nabízí slevy od 5 do 15 % ve čtvrti Baixa, Chiado a na třídě Avenida da Liberdade. Karta má platnost jeden či dva dny (3,70 nebo 5,80 eur) a lze ji pořídit na letišti a ve všech turistických informačních kancelářích.

Cestování tramvají. Lisabonské tramvaje bývají narvané turisty, kteří je milují. Je možné, že si mnohdy nesednete.

Cena za pozorování kolemjdoucích. Stále více kaváren, zejména ty na slavných náměstích, si účtuje příplatek za obsluhu. V kavárnách a barech v okolních čtvrtích za drink zaplatíte stejně u baru i na zahrádce.

Prohlídky zdarma. Vyhledávanou institucí s bezplatným vstupem je Museu Coleção Berardo ve čtvrti Belém s fantastickou sbírkou moderního a současného umění. Do některých muzeí je vstup zdarma první neděli v měsíci. Tříhodinové pěší prohlídky gratis nabízí www.neweuropetours.eu.

Ochutnejte porco à Alentejana

Stravování

Široká nabídka zahrnuje zastrčené „tascas“, rybí restaurace na nábřeží nebo u pláží, retro bistra či nové kulinářské podniky, v nichž kreativní kuchaři dodávají portugalské kuchyni současný „šmrnc“.

Místní jídlo je čerstvé, syté a plné chutí; pokud se vyhnete turistickým pastím, můžete se najíst výborně a levně. Lisabonská gastronomická scéna získává na rozmanitosti a město se rychle stává jedním z nejmódnějších kulinářských center Evropy.

Díky poloze na březích řeky a v blízkosti moře Lisabon nabízí velké množství ryb a plodů moře. Na jakémkoli rybím trhu uvidíte spoustu olihní (lula), sépií (choco), chobotnic (polvo), kaniců (robalo), pražmanů zlatých (dourada), sardinek (sardinhas) a měkkýšů či korýšů jako ústřic (ostras), škeblí (ameijoas) a humrů (lagosta).

Chutě z Číny, Indie, Brazílie a Afriky odrážejí koloniální minulost Portugalska. Bývalá kolonie Goa stojí za místní oblibou kari (caril) a dalších indických pokrmů. Ostrá chilli omáčka z Angoly Piri-piri, často podávaná s kuřetem, spálí ústa většině strávníků. Díky čtyřsetletému poutu s Macaem mají všichni milovníci čínského jídla možnost ochutnat například sladkokyselé garnáty (gambas doces).

Kde se najíst

Tradiční malé rodinné podniky tascas, které najdete především v úzkých uličkách čtvrtí Baixa, Alfama a Bairro Alto, podávají vydatné porce autentických místních jídel. Některé prošly v poslední době rekonstrukcí, ale stále zůstávají věrné místním pokrmům. Churrasqueira je grilbar, obvykle velmi jednoduchý, s papírovými ubrusy a nabídkou grilovaných jídel jako sardinky či kuřata. Marisqueira se zaměřuje na pokrmy z ryb a plodů moře, cervejaria je pivnice s dobrým výběrem piva, obvykle nabízející i plody moře a steaky. Název restaurante se používá pro různé restaurační podniky, od jednoduchých po luxusní. Turistické menu (ementa turística) v nabídce některých restaurací, zejména v době oběda, se mění každý den a může být pro vás často dobrou volbou. Lisabon má pulzující kavárenskou kulturu s ohromujícím počtem podniků nabízejících prosté potěšení odpočinku nad šálkem dobré kávy a čerstvým moučníkem. Město je poseto tmavozelenými kiosky s výběrem malých jídel a nápojů za rozumné ceny, od stánků na kopcích je navíc nádherná vyhlídka. Můžete se najíst také na tržišti, viz Restaurace na str. 112.

Co si dát k jídlu

Sotva jste usazeni, už se na stole objeví chuťovky – chléb, máslo, sýr, někde i olivy, rybí paštika či plátky šunky. Jedná se o pokušení, které si můžete, ale nemusíte dát, téměř všude za jejich konzumaci zaplatíte. Cena se pohybuje od jednoho až dvou eur za chléb či olivy po pět eur za sýr a maso. Pokud se jich nedotknete, nebudete za ně platit.

Polévky a předkrmy

Předkrmy obvykle tvoří plody moře (viz níže), šunkové či sýrové speciality nebo zdravé a syté polévky. Caldo verde, kapustová polévka s bramborami, někdy i klobásou, se podává v nejstylovějších restauracích i nejskromnějších podnicích. Sopa à Portuguesa se podobá caldo verde, ale obsahuje navíc brokolici, tuřín, fazole, mrkev a cokoli dalšího, co má kuchař zrovna po ruce. Typické jsou husté chlebové polévky açorda à Alentejana, s koriandrem, česnekem a ztraceným vejcem, a pikantní vývar z plodů moře s česnekem açorda de marisco. Další obvyklé předkrmy zahrnují různé druhy šunky, klobásy a salámy, často uzené a kořeněné.

Ryby a plody moře

Rybí restaurace často prodávají měkkýše a korýše na váhu (cena je uvedena v eurech). Řada pokrmů s plody moře patří ke skutečným místním specialitám. Caldeirada de peixe je husté dušené jídlo z mořských plodů; arroz de marisco označuje lahodný pokrm z rýže a krabů, humřích klepet, garnátů, škeblí a srdcovek; ameijoas na cataplana jsou v páře vařené škeble s klobásou chorizo nebo vepřovým a rajčaty, bílým vínem, šunkou, cibulí a bylinkami. Škeble se často podávají jen s rozmačkanými stroužky česneku a čerstvým koriandrem (amêijoas à bulhão pato). Máte-li rádi olihně, ochutnejte je plněné rýží, olivami, rajčaty, cibulí a bylinkami (lulas recheadas), velké olihně se často grilují a servírují na špízu (espetada) s garnáty (gambas). Ryby se většinou grilují. Jelikož z jídelního lístku nepoznáte, jsou-li čerstvé nebo mražené, zeptejte se obsluhy, jaká je čerstvá denní nabídka. A nečekejte, že kanic či pražma pocházejí z volného moře – většina těchto ryb se dnes chová.

Národní pokrm

Portugalská vášeň pro bacalhau, sušenou nasolenou tresku lovenou ve vzdálených mořích, se může zdát zvláštní ve městě, které díky své poloze u řeky a blízko moře má k dispozici spoustu čerstvých ryb. Jenže na ni narazíte všude a místní tvrdí, že znají 365 způsobů její přípravy, na každý den v roce jeden. Existuje mnoho chutných variací, například bacalhau à Gomes de Sá (dušená s brambory, cibulí a olivami) či à brás (kousky tresky se smaženými bramborami, cibulí, vajíčkem, petrželí a černými olivami), pro které určitě stojí za to tento místní pokrm vyzkoušet. Chcete-li jen ochutnat, zkuste vynikající krokety z nasolené tresky zvané pastéis de bacalhau, které se prodávají na každém rohu. K bacalhau se obvykle pije červené víno.

Masitá jídla

Přestože na jídelních lístcích převládají ryby a plody moře, které jsou tou nejlepší volbou, restaurace nezapomínají ani na masité pokrmy. Najdete zde vynikající jídla z vepřového, často opečeného nebo podávaného na masivních jehlicích, i kuřecího, steaky, dušené králičí či pochoutky z divočáků. Vyzkoušejte porco à Alentejana, vepřové a škeble ochucené paprikou. Feijoada je sytý dušený pokrm z bílých fazolí, zeleniny a masa, obvykle vepřového (zejména nožiček a klobásek). Nemusíte-li tolik hledět na peníze, zajděte do některé z dražších restaurací na vynikající pečené selátko (leitão assado).

Kuřecí (frango) je oblíbené a připravuje se na mnoho způsobů, nejčastěji pak jako frango piri-piri – marinované a rožněné do křupava s chilli olejem. Bife à café je hovězí v krémové omáčce z mléka, hořčice a citronové šťávy; pregas jsou malé sendviče se steakem.

Od dubna do září lze na restauracích vidět nápis Há Caracóis označující, že se zde podávají malí hlemýždi, místní pochoutka, která se zapíjí ledově vychlazeným pivem Sagres.

Dezerty

Portugalci mají mlsný jazýček a v Lisabonu je spousta cukráren (pastelerias), pekařství a kaváren nabízejících lahodné dorty a zákusky. Nejoblíbenější je krémový koláček (pastéis de nata), konzumovaný ke kávě kdykoli během dne nebo jako dezert v téměř každé restauraci a kavárně (viz rámeček na str. 14). Mezi oblíbené dezerty dále patří pudim flan, portugalská verze pudinku, arroz doce, rýžový pudink s citronovou příchutí sypaný skořicí, a pudim Molotov, načechraná pěna z bílků ponořená do karamelové omáčky. Narazit můžete také na takzvané „klášterní sladkosti“, které v 18. století připravovaly jeptišky, aby získaly peníze. Nejčastěji se setkáte s Toucinho do Ceu („nebeskou manou“) z cukru, mandlí a žloutků.

Sýr

Máte-li i po dezertu stále ještě na něco chuť, vyzkoušejte portugalský sýr. Nejvýraznější a nejdražší je Serra da Estrela z mléka horských ovcí, podávaný čerstvý nebo vyzrálý. Některé restaurace nabízejí čerstvý sýr (queijo fresco) jako předkrm. Obvykle se jedná o měkký bílý sýr z ovčího a kozího mléka.

Víno

Kvalita portugalského vína se stále zvyšuje. Ochutnejte vína z oblasti Alentejo, nabízená po celém Lisabonu, odkud pocházejí vysoce kvalitní červená a bílá vína za přijatelnou cenu. Oblast Dão produkuje jedna z nejlepších červených vín v zemi, stejně jako údolí řeky Douro, region proslulý především portským.

Vinho verde (mladé víno) je osvěžující perlivé víno, které se výborně hodí k plodům moře.

Alkoholizované portské víno dráždí chutě po celém světě již od 17. století, kdy ho Britové začali vyvážet. Nejlepší podnik v Lisabonu na ochutnávku portských vín je Solar do Vinho do Porto. Portské a madeira, nejproslulejší portugalská vína, se obvykle pijí jako dezertní po jídle či jako aperitiv. Před večeří se podávají suché bílé portské a suché madeira, Sercial a Verdelho, a to mírně vychlazené. Po večeři si dopřejte některé z proslulých zralých portských nebo dezertní víno madeira, boal nebo malvasia (známé též jako malmsey).

Další nápoje

Portugalská piva jsou dobrá a osvěžující. Světlá i tmavá se podávají vychlazená, a to lahvová i čepovaná. K nejlepším a nejběžnějším patří Sagres.

Oblíbeným portugalským nápojem je Ginjinha (nebo Ginja), sladký silný třešňový likér, někde se podává s třešněmi, jinde bez nich. Pochází přímo z Lisabonu a dostanete ho ve všech barech, hlavně ale v malých podnicích zvaných Ginjinha okolo náměstí Rossio. Podnik A Ginjinha bar na tomto náměstí pochází z roku 1840, nabízí levné panáky tohoto nápoje a mívá plno po celý den i večer. Kdysi se tento nápoj považoval za zázračný lék na všechny nemoci (může vám připomínat sirup proti kašli).

Káva

Káva je pro Portugalce životním stylem. Nejoblíbenějším typem je uma bica, malé silné espresso. Slabší varianta se nazývá carioca, s kapkou mléka pak garoto. Chcete-li do kávy hodně mléka, požádejte o galão.

Tajné koláčky

Při návštěvě Lisabonu nelze neochutnat pastéis de Belém, krémové koláčky vyráběné podle speciálního (a samozřejmě tajného) receptu. Tyto koláčky, obecně zvané pastéis de nata, se prodávají po celém městě, nejlepší z nejlepších však dělají v Pastéis de Belém. Podle pověsti je pekli mniši z nedalekého kláštera Jerónimos, a když byly kláštery ve třicátých letech 19. století zrušeny, recept získal místní pekař. Recept vždy znají údajně pouze tři pekaři, kteří ho předávají dál při odchodu do důchodu.

Pastéis de Belém

Portugalský sýr

Porce garnátů se skleničkou perlivého vína

Ceny jídla a pití

Průměrná cena jídla o dvou chodech pro jednu osobu (se sklenkou rozlévaného vína):

€€€€ = více než 40 eur

€€€ = 35–40 eur

€€ = 20–35 eur

€ = do 20 eur

Čerstvý mořan zlatý prodávaný na Mercado da Ribeira

Lidová kamenina

Nakupování

V Lisabonu se setkáte jak s tvorbou mladých návrhářů, předvádějících své nejnovější výtvory, tak i se staromódními obchody, které vypadají, že se za posledních sto let nezměnily. Dívejte se po rukodělné výrobě, prozkoumejte osobité starobylé obchody nebo si vyberte kulinářské lahůdky.

Kde s nákupy začít? Do oblasti Chiado se vydejte pro klasické oděvy, šperky, značkové oblečení a interiérový design. Najdete zde i nákupní centrum Armazéns do Chiado. Ulici Rua Garrett lemují elegantní kavárny a obchody, včetně knihkupectví Bertrand založeného roku 1732.

Starožitnictví, módní butiky a špičkoví návrháři sídlí ve čtvrti Príncipe Real. Embaixada (www.embaixadalx.pt) je působivý neoarabský palác z 19. století přeměněný na nákupní galerii zaměřenou na avantgardní portugalský design, kvalitní ruční práci, módu a kulturu.

V ulicích okolo Rua Augusta ve čtvrti Baixa se nachází řada obchodů s tradičními potravinami, oblečením a šperky, přestože na samotné Rua Augusta je spousta obchodů s módou pro širokou veřejnost.

Vyrobeno v Portugalsku

Portugalsko je proslavené keramikou, od lidové kameniny po ručně malované dekorativní kachlíky azulejos a kvalitní porcelánové stolní servisy Vista Alegre. Pro kvalitní kachlíky a keramiku vyráběné ručně tradičními postupy zamiřte do továrny Sant’Anna (www.santanna.com.pt) ve čtvrti Belém nebo do její prodejny ve čtvrti Chiado. V Chiadu se nachází také A Vida Portuguesa (www.avidaportuguesa.com), nádherný velký obchod z konce 19. století, nabízející pravé portugalské výrobky od gastronomických pochoutek v retro obalech po mýdla, spreje, šperky a zápisníky. Rozlehlý obchod Lisbon Shop v centru, na Rua do Arsenal 7–15, specializující se na všechno portugalské, je ideální k pořízení cenově dostupných suvenýrů.

Z Portugalska pochází více než polovina celosvětové produkce korku ve formě suroviny a ještě více ve formě hotových výrobků. Stále více vinařů sice používá šroubovací uzávěry, ekologicky nezávadný portugalský korek však nachází nová použití. Tašky, stínítka lamp, klobouky či kabelky – vše se vyrábí z korku. Navštivte Cork & Co (www.corkandcompany.pt) v Bairro Alto.

Gastronomie

Obchody s potravinami a lahůdkářství lákají na širokou nabídku uzených mas, šunky, kořeněných klobás a sýrů. Jedno z nejstarších lisabonských lahůdkářství Manuel Tavares mezi Rossio a Praça da Figueira nabízí kvalitní vína a portské, masné lahůdky, sýry a čokolády. Conserveira de Lisboa (www.conserveiradelisboa.pt) v Baixa je půvabný staromódní obchod s lákavě balenými vybranými rybami (konzervovaný tuňák, olihně, sardinky a další). Portugalsko je proslavené portským vínem z oblasti kolem řeky Douro nedaleko města Porto. Než si nějaké koupíte, můžete ho ochutnat ve vinném baru Solar do Vinho do Porto.

Trhy

Trhy jsou skvělé nejen díky pestré nabídce zboží, ale také kvůli své atmosféře. Na Campo de Santa Clara se každé úterý a sobotu (od rána do večera) koná Feira da Ladra (Trh zlodějů). Tento bleší trh nabízí nepřeberné množství použitých věcí a mezi nimi občas i nějaký ten prachem pokrytý poklad. Na Mercado da Ribeira u nádraží Cais do Sodré probíhají dopolední trhy s jídlem, hlavním turistickým lákadlem je však rušná část s více než třicítkou gastronomických stánků nabízejících pokrmy od předních portugalských kuchařů. Méně turistů chodí na vynikající Mercado de Campo Ourique západně od centra, tradiční trh s jídlem a jídelní halou.

Luxusní design

Výtvory řady portugalských módních návrhářů lze najít ve čtvrtích Chiado a Bairro Alto. Proslulý je portugalský kožedělný průmysl. Saka, opasky, tašky, peněženky a obuv patří k oblíbeným a výhodným nákupním artiklům. V posledních pěti letech v Lisabonu rychle roste luxusní trh. Ikony módního světa jako Louis Vuitton, Gucci a Prada mají své prodejny většinou na třídě Avenida da Liberdade.

Nákupní centra

Postmoderní věže Amoreiras z kouřového skla (www.amoreiras.com) zahrnují kromě dvou stovek obchodů supermarkety, kina, umělecké galerie a restaurační část a úžasný výhled z vrcholku (za poplatek). Centro Colombo (www.colombo.pt) s více než 340 obchody je největší nákupní centrum na Pyrenejském poloostrově, připomíná spíše ohromný volnočasový komplex. Rozlehlý španělský obchodní dům El Corte Inglés (www.elcorteingles.pt) nabízí na třinácti podlažích vše od výtvorů špičkových návrhářů po obrovský supermarket.

LX Factory

Kreativní komplex LX Factory v Alcântaře (Rua Rodrigues Faria 103, www.lxfactory.com), pod mostem Ponte 25 de Abril, vznikl přebudováním bývalého průmyslového areálu a zahrnuje dílny, umělecká a designerská studia, butiky, kavárny a restaurace. Konají se zde výstavy, koncerty, filmové projekce a také nedělní bleší trh od poledne do sedmi hodin večer.

Kohoutí suvenýry

Poklady na Feira da Ladra

Fado v Bairro Alto

Zábava

Portugalské hlavní město má spoustu míst, kde se dá bavit – ošuntělé lokály i moderní podniky, africké noční kluby i alternativní bary. Nabídka dále zahrnuje spoustu koncertů vážné hudby a operní či baletní představení.

Lisabonská kulturní scéna je velmi rozmanitá, jak lze od hlavního města evropské země očekávat, zejména co se týče nočního života. Funguje zde množství barů a klubů, nicméně místní, stejně jako mnozí turisté, tráví večery nejraději v podnicích casa de fado ve čtvrtích Alfama a Bairro Alto. Před sto lety se „vážení“ občané zdráhali do fado klubu zajít, dnes však v ohrožení není vaše pověst, ale peněženka, jelikož večerní představení spojená s jídlem a pitím jsou poměrně nákladná.

Noční život

Při návštěvě Lisabonu dělejte to, co dělají místní, a večer odstartujte sklenkou třešňového likéru ginjinha v některém z malých barů kolem náměstí Rossio. Na večeři vyrazte do Alfama nebo Bairro Alto, pokud chcete poznat fado. Bairro Alto po soumraku ožije nočními kluby, jazzovými koncerty a všemožnými bary, z nichž některé otevírají až v jedenáct v noci, kluby i později. Noc je v Lisabonu dlouhá – tancovat můžete až do svítání.

Mainstreamovou zábavu poskytuje oblast v docích západně od centra s bývalými sklady stylově přebudovanými na módní a poměrně drahé noční kluby či restaurace. Doca do Alcântara i intimnější Doca de Santo Amaro mají promenádu s výhledem na řeku, jež je vyhledávaným místem procházek ve dne i v noci. Blíže k centru se nachází Cais do Sodré, dříve riziková oblast, která se dnes chlubí výbornými nočními kluby, ale stále jsou tu patrné stopy její zvrhlé minulosti. Relativně novým přírůstkem nočního života je oblast Príncipe Real s trendovými koktejlovými bary a kavárnami a rušnou gay scénou. Módní čtvrť Intendente severovýchodně od centra je další původně vykřičená oblast procházející rozsáhlou proměnou.

Múzická umění

Dívejte se po letáčcích lákajících na koncerty konané v kostelech a palácích (na některé je vstup zdarma). Nejvýznamnější lisabonská kulturní instituce je Gulbenkian Foundation s vlastním symfonickým orchestrem a pravidelnými koncerty předních světových orchestrů a komorních těles. V Museu Gulbenkian (www.gulbenkian.pt) se konají recitály, koncerty vážné hudby a taneční představení i letní koncerty pod širým nebem v amfiteátru. Symfonické koncerty a občasná operní představení uvádí Portugalský symfonický orchestr sídlící v nádherné rokokové operní budově Teatro Nacional de São Carlo. Lisabonský metropolitní orchestr koncertuje velmi často ve městě i okolí, v Palacio Foz lze navštívit i představení zdarma.

Většina divadelních představení, která se konají v Lisabonu, jsou komedie a revue, a to v portugalštině. K nejznámějším divadlům se řadí Teatro Nacional Dona Maria II na náměstí Rossio (www.teatro-dmaria.pt).

Kina promítají zahraniční filmy většinou v původním znění s portugalskými titulky. Ve zrenovovaném biografu se třemi sály São Jorge (www.cinemasaojorge.pt) na Avenida da Liberdade se konají filmové festivaly. Velká nákupní centra, jako Amoreiras nebo El Corte Inglés, mají multikina promítající mainstreamové snímky.

Divácké sporty

Lisabon se příliš neliší od ostatních evropských měst posedlostí fotbalem. Ve městě působí dva velké kluby – Benfica (www.slbenfica.pt), která hraje na Estádio da Luz, a Sporting Clube de Portugal (www.sporting.pt) hrající na Estádio José Alvade.

Býčí zápasy se konají v aréně Praça de Touros do Campo Pequeno (www.campopequeno.com), a to v období od Velikonoc do října. Přestože se zde býci, na rozdíl od těch španělských, nezabíjejí (alespoň ne v aréně), stále se jedná o poměrně krvavou podívanou. Po skončení zápasu je býk z arény odveden a jeho život končí porážkou.

Reklama na býčí zápasy

Fado

Tklivá portugalská píseň fado (doslova „osud” převedený do hudby) vychází z tklivých příběhů a básní, doprovází ji hra na portugalskou 12strunnou guitarra nebo viola (španělské akustické kytary). Její kořeny lze vysledovat do dvacátých let 19. století, od té doby se v podstatě nezměnila. Typickými náměty je bědování nad ztracenou láskou, zklamanými milenci či nešťastným údělem. Kytarista zahájí zahřívacím číslem, pak se ztlumí světla, posluchači utichnou a reflektor oslní ženu v černém, která začne naříkavě zpívat píseň o tragédii a beznaději. Její smyslný hlas vyjadřuje většinu portugalských emocí v takzvaném saudade, směsici touhy, lítosti a nostalgie. Tyto písně, přednášené profesionálními zpěváky, jsou tklivé, vtíravé a velmi dojemné, i když uchu laika mohou znít zvláštně a monotónně. Proto lze občas zaslechnout i „radostnější” podání fada pro turisty. Většina interpretů fada jsou ženy, ale můžete narazit i na muže, kteří tyto balady zpívají silným, zastřeným hlasem. V seriózních fado podnicích posluchači nikdy zpěváky nepřerušují.

Pohled na Lisabon a řeku Tejo v 16. století

Historické milníky

Za svou více než 3000 let dlouhou existenci zažil Lisabon mnoho dramatických vzestupů i pádů. Zlatou éru má již za sebou, avšak v posledních letech znovu vzkvétá coby kosmopolitní město.

První osadníci

1200 př. n. l.

Féničané zakládají obchodní osadu Alis Ubbo (Klidný přístav), později přejmenovanou na Olisipo a poté na Lisabon.

205 př. n. l.

Římané vytvářejí provincii Lusitánie; Olisipo je samosprávná obec.

60 př. n. l.

Julius Caesar povyšuje Olisipo na hlavní město západní části římské říše.

711 n. l.

Ibérii obsazují Maurové ze severní Afriky.

1147

Afonso Henriques dobývá Lisabon a jako Alfons I. se stává prvním portugalským králem.

1255

Hlavní město Portugalska se přesouvá z Coimbry do Lisabonu.

Zlatý věk

1386

Windsorská smlouva – anglo-portugalské spojenectví, dodnes neporušené. Rok poté si král João I. (Jan I.) bere Filipu z Lancasteru, dceru Jana z Gentu. Jejich třetí přeživší syn je Jindřich Mořeplavec.

1415

Portugalští mořeplavci připlouvají na Madeiru, začíná věk zámořských objevů.

1425–60

Období portugalského průzkumu afrického pobřeží řízeného Jindřichem Mořeplavcem; počátek obchodu s otroky.

1495–1521

Na trůn usedá Manuel I.; nastává období rozmachu a bohatství.

1497–98

Vasco da Gama objevuje námořní cestu do Indie.

1500

Pedro Álvares Cabral připlouvá do Brazílie.

1543

Portugalci se jako první Evropané dostávají do Japonska.

Španělská a francouzská nadvláda

1568

Král Sebastián I. podniká invazi do Maroka, je poražen a zabit.

1580

Portugalsko se na 60 let dostává pod nadvládu Španělska.

1640

Konec španělské nadvlády. Jan IV. se stává prvním králem z dynastie Braganza.

1755

Lisabon a další části Portugalska pustoší velké zemětřesení. Obnovu země řídí markýz Pombal.

1807–11

Vpád Napoleonovy armády na počátku poloostrovní války; královská rodina prchá do Brazílie.

1821

Návrat krále z Brazílie, vlády se ujímá Jan VI. z dynastie Braganza.

1834

Zrušení všech církevních řádů a zabavení církevního majetku.

Od republiky k diktatuře

1908

Lidová revoluce: zavraždění krále Karla a korunního prince Ludvíka Filipa v Lisabonu.

1910

Republikánský převrat; mladý král Manuel je svržen a získává azyl v Británii, s ním zaniká dynastie Braganza.

1932

Ministerským předsedou a fakticky diktátorem se stává António de Oliveira Salazar.

1939–45

Druhá světová válka. Portugalsko zůstává neutrální.

1940

Ve čtvrti Belém se koná portugalská Světová výstava zdůrazňující národní nezávislost.

1966

Otevřen most Ponte de Salazar přes řeku Tejo, později přejmenovaný na Ponte 25 de Abril jako připomínka karafiátové revoluce.

1970

Umírá António de Oliveira Salazar.

1974

Obnovení demokracie během karafiátové revoluce; Portugalsko se stahuje z afrických kolonií, do země se vrací až milion exulantů.

Moderní Lisabon

1986

Portugalsko vstupuje do EU; významná přestavba Lisabonu.

1994

Lisabon je zvolen Evropským městem kultury.

1998

Lisabon hostí Expo 98. Hlavní stavební projekty zahrnují Ponte Vasco da Gama, Parque des Nações a rozšíření metra.

2002

Národní měnovou jednotku escudo nahrazuje euro.

2004

Lisabon hostí fotbalové mistrovství Evropy.

2007

Lídři EU podepisují Lisabonskou smlouvu.

2011

Portugalci si vyjednávají finanční pomoc od EU.

2016

Portugalsko poprvé vyhrává fotbalové mistrovství Evropy.

Zemětřesení v roce 1755 město zdevastovalo

Doporučené trasy

Castelo a Alfama

Baixa

Bairro Alto a Chiado

Z Avenida da Liberdade ke Gulbenkianovu muzeu

Jižně od čtvrti Estrela

Belém

Parque das Nações

Cristo Rei

Tramvaj č. 28

Sintra

Pobřeží Cascais

Serra da Arrábida

Mafra a Ericeira

Palác Queluz

1 Castelo a Alfama

Castelo de São Jorge na kopci nad okrovými střechami

DÉLKA TRASY: 4 km

ČAS: celý den

VÝCHOZÍ BOD: Castelo de São Jorge

CÍL: Alfama

DOPORUČENÍ: Šetřete si energii na později a místo stoupání po schodech a strmými uličkami se na hrad vyvezte zdarma výtahem nebo veřejnou dopravou. Výtah je v provozu od 9.00 do 21.00 z Rua dos Fanqueiros 170 ve čtvrti Baixa. Druhý výtah se nachází na Costa do Castelo. Nebo se svezte autobusem č. 737 z Praça da Figueira. Tramvaje č. 12 a 28 jedou kousek trasy k hradu, ale obvykle jsou plné turistů. Při koupi vstupenek do hradu si vezměte plánek, usnadní vám orientaci. Na prohlídku hradu si vyhraďte několik hodin. Návštěvu čtvrti Alfama si naplánujte na pozdní odpoledne nebo časný večer, kdy začínají otevírat malé hostince,
a zůstaňte do pozdního večera, abyste si

užili zdejší produkci fada. V uličkách Alfamy si dávejte pozor na cennosti. Bleší trh na Campo de Santa Clara se koná v úterý a sobotu od 8.00 do 16.30.

Nasajte historii Lisabonu v jeho nejstarší, nejmalebnější a nejkouzelnější čtvrti Alfama. Užijte si úžasné panoramatické výhledy, toulejte se změtí uliček a den zakončete poslechem tklivých tónů hudebního stylu „fado“.

Název Alfama je maurského původu a vztahuje se k horkým pramenům, které zde kdysi vyvěraly. Samotná čtvrť je však mnohem starší, existovala již za časů římské říše a první osadníci se na tomto úbočí usadili ještě dříve. Nedaleko katedrály spatříte část starořímského amfiteátru pohřbeného po velkém zemětřesení v roce 1755 a odkrytého archeology v roce 1964. Za Maurů a v počátcích křesťanské nadvlády to byla nejimpozantnější část města.

Mnohá zemětřesení, zejména to velké z roku 1755, zničila většinu krásných budov. Čtvrť postupně opouštěli bohatí obyvatelé a přenechali ji rybářům a přechodným obyvatelům. Do dnešních dnů se tu zachovala spletitá maurská dispozice a vládne zde pozoruhodná venkovská atmosféra. Celou oblast na úbočí kopce mezi hradem a řekou Tejo tvoří propletenec schodišť a dlážděných uliček, s třepotajícím se vypraným prádlem na šňůrách a se skrytými zahrádkami a malebnými dvorky.

Castelo de São Jorge

Na vrcholku východního lisabonského kopce stojí impozantní Castelo de São Jorge [1] (hrad sv. Jiří; březen–říjen 9.00–21.00, poslední vstup 20.30, listopad–únor 9.00–18.00, poslední vstup 17.30; komentované prohlídky v angličtině). Jeho hradby, viditelné z mnoha vyhlídek po celém městě, představují romantickou připomínku starobylých kořenů hlavního města.

Projděte bránou v hradbách a ocitnete se v hluboké minulosti. Právě tady byly položeny základy Portugalska. V roce 1147 první portugalský král Alfons I. zahájil rozsáhlý útok za pomoci křižáků, obrovských katapultů a obléhacích věží, hrad dobyl a Maury vyhnal z jejich citadely. Pád Lisabonu a následné dobytí maurských bašt směrem na jih ukončilo pětisetletou civilizovanou přítomnost Maurů v Portugalsku. Hrad se stal domovem královské rodiny a staré maurské budovy byly upraveny a zvětšeny. V 16. století se královská rodina přestěhovala do paláce Ribeira na Terreiro do Paço (Praça do Comércio) a na hradě se usadila vojenská posádka.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Lisabon.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.