Čteme s obrázky
Z pohádky do pohádky

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Marie Tetourová

Čteme s obrázky – Z pohádky do pohádky – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2019

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

O veliké řepě

Žili-byli , a vnučka Anička. Měli Voříška, Mínu a plný dvůr a. Ve chlévě chrochtalo a mečela Líza. Toho roku jim vyrostla na poli řepa. ji okopával a  rostla jako z vody. Už byla větší než pejskova a zabírala půl pole. Rozhodl se , že vykope. Ale se ohnul a  zlomila, jen o  zavadila. Zavolal tedy na pomoc . Ta uchopila v pase, ten popadl , táhli, táhli, ale nevytáhli. „Vězí v zemi jako skála, jakoby se vysmívala!“ zlobila se a zavolala na pomoc vnučku. se chytila , ta , ten . Táhli, táááhli, ale nevytáhli. „Jeden dobrý nápad mám. Pojď, Voříšku, pomoz nám!“ vzpomněla si na . Už byla na poli pomocníků celá řada, ale s  nepohnuli. „ Pojď sem, Míno, čičičí, ty znáš kouzla kočičí!“ zavolal pejsek na . Ta přiběhla a chytila , ten Aničku, ta , ta dědu, ten a táhli. Tááhli, táááhli, řepa trochu povolila, ale stále pevně držela v zemi. Chytrá si věděla rady. „Na , co tady zbyla, bude platit myší síla!“ přivolala . Ta nic nedbala, že se jí ostatní smějí. jen ohrnul . „Je to silák nebývalý, pohleďte jen na ty svaly!“ „Viděl tohle někdy svět? Zkusíme to naposled!“ popadl řepu za listy. Dědu chytla , babičku Anička, Aničku , pejska , kočičku malá . Zatáhli jednou a řepa se rozkývala. Zatáhli podruhé a  opět trochu povolila. Zatáhli potřetí – RUP!!! a byla venku. Všichni spadli na jednu hromadu. Kdekdo blahopřál, ale malé si nikdo nevšímal. Dala si v bok a pištěla na celé kolo: „Nevidí a neslyší! Kde by byli bez ?“ A jen my víme, že měla pravdu…

O Otesánkovi

Dva manželé léta marně toužili po . Jednou muž v  nalezl , trochu ho přitesal a odnesl domů. „Ženo, nesu ti Otesánka. Vypadá jako .“ ho omyla a zavázala do. Houpala ho v  a zpívala mu: „Hajej, dadej, Otesánku malej.“ Vtom Otesánek otevřel a spustil: „Mámo, já mám hlad!“ Šťastná hned uvařila sladkou a nalila do mléko. Jídlo hned zmizelo a Otesánek zase křičel hlady. „Namažu ti krajíc ,“ přinesla žena celý bochník. Otesánek vyskočil z  a naráz ho Snědl. Hned byl větší o dvě hlavy. Žena leknutím Sepjala ruce a tátovi se zastavilo. spustil: „Jedl jsem, snědl jsem sladkou , krajáč mléka, pecen a vás taky sním!“ Otesánek otevřel pusu velkou jako a snědl i vlastní rodiče. Vyvalil se z na náves, kde potkal děvečku s . „Jaké máš ohromné !“ divila se . Otesánek jen otevřel pusu a děvečka i s  zmizela v jeho útrobách. Byl už veliký jako obr. Za vsí potkal sedláka s a pasáčka se stádem

. muži, , i vepříci hned zmizeli v jeho nenasytném .

Z  teď byla obluda, která s každým soustem mohutněla. Uviděl ovčáka s  a zase dostal hlad. Chlubil se: „Jedl jsem, snědl jsem , krajáč mléka, pecen , mámu, tátu, s jetelem, sedláka s , pasáka s  a tebe taky sním!“ Jak Otesánek řekl, tak udělal. Supěl a valil se z kopce. U  okopávala stařenka . Už z dálky hlásil, co snědl, ale nepolekal. „Zmlkni, nenasyto!“ uchopila babička a rozpárala Otesánkovi . Všichni vyskočili a děkovali , že tu hrůzu přežili.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Čteme s obrázky - Z pohádky do pohádky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.