Hvězdy
fotbalového hřiště
Mbappé

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Harry Coninx

Hvězdy fotbalového hřiště – Mbappé – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Tato kniha je beletrizovanou biografií popisující některé z klíčových milníků dosavadní kariéry Kyliana Mbappého.

Některé události zde popsané jsou založené na představivosti autora a pravděpodobně zcela neodrážejí to, co se skutečně odehrálo.

Pro mého tátu za všechny ty roky a společné chvíle u sálového fotbálku.

1

Mistři světa

Červenec 2018, stadion Lužniki, Moskva, Rusko
Finále mistrovství světa, Francie versus Chorvatsko

Francouzi seděli v šatně a poslouchali, jak se venku mísí tlumené dunění hromů s jásotem davu v hledišti.

Obvykle u nich před zápasem nepanovalo takové napětí, ale většina z těchto hráčů byla i na Euru před dvěma lety, kdy Francie ve finále těsně podlehla Portugalsku. Celá Francie tu porážku tehdy těžce skousávala a hráče, kteří v onom nešťastném finálovém zápase nastoupili, stále pronásledovaly stíny jejich výkonů.

Prohrané finále se ale netýkalo všech.

Například Kylian sledoval zápas pouze v televizi.

Bylo mu tehdy sedmnáct a pohled na Portugalce slavící vítězství ho zdrtil.

Už tehdy snil o tom, že pronikne do francouzského týmu pro mistrovství světa v Rusku, a když viděl finálovou porážku na Euru, byl ještě odhodlanější dostat se do týmu pro další turnaj. Nehodlal jen tak sedět a riskovat, že mu unikne další trofej.

„No tak, kluci! Jdeme na to!“

Křik Huga Llorise vyburcoval celý tým. Kylian vyskočil na nohy a následoval hlouček hráčů ke dveřím.

Naproti nim zrovna vycházeli ze šatny Chorvaté. Kylian se díval, jak kolem něj procházejí Luka Modrič, Ivan Rakitič nebo Mario Mandžukič. V týmu soupeře byla velká jména – hráči, kteří už získali mnoho významných trofejí.

Kylianovi se v hlavě stále dokola honila slova francouzského trenéra Didiera Deschampse.

„Kyliane, jsi o parník rychlejší než všichni jejich hráči. Nabíhej si za ně a propadnou panice.“

Toho dne bylo zataženo a ve vzduchu se držela vlhkost. Nebylo to zrovna typické počasí pro fotbalové mistrovství světa, ale Kylianovi maximálně vyhovovalo. Čím vlhčí trávník, tím větší šance, že obránce uklouzne.

A jakmile se tak stane, Kylian tam bude, aby to zaváhání ztrestal.

Stadionem se rozezněly národní hymny Francie a Chorvatska. Oba týmy zpívaly zaníceně a s entusiasmem, každý hráč byl neuvěřitelně hrdý na to, že může reprezentovat svou zemi ve finále šampionátu.

„Je dobře, že jsi lepší fotbalista než zpěvák, Kyliane,“ dobíral si spoluhráče tiše Antoine Griezmann, když Marseillaisa dohrála.

Kylian mu šibalský úsměv oplatil a pak zamířil na svou výchozí pozici na hřišti.

O chvíli později zápas začal.

Kylian si hned na začátku několikrát narazil míč se spoluhráči a při každé příležitosti se rozbíhal vstříc chorvatské obraně. Přesně podle pokynů trenéra Deschampse.

Kylian Didierovi bezmezně věřil a chtěl mu ukázat, že i jeho důvěra v tak mladého hráče má své opodstatnění. Kylian také věděl, že je pro tenhle okamžik stvořený. Stvořený k tomu, aby pro svou zemi vyhrál mistrovství světa.

Po dvaceti minutách hry se ocitl v pokutovém území Chorvatů. Francie získala přímý volný kop.

Griezmann přizvedl míč a do vzduchu vyskočilo několik postav v modrých dresech. Od někoho se míč odrazil a zamířil do horního rohu branky.

GÓÓÓL!

Francouzi se seběhli slavit k rohovému praporku a otočili se k fanouškům.

„Rapho, to jsi byl ty?“ křičel Kylian na Raphaëla Varana, který sprintoval za svými spoluhráči.

„Ne, myslel jsem, že to byl Olivier!“ odpověděl Varane a ukázal na Oliviera Girouda.

Nakonec se ukázalo, že míč se do branky odrazil od hlavy chorvatského útočníka Maria Mandžukiče.

Oslavy však rychle skončily, protože krátce nato Ivan Perišič napálil míč do sítě francouzské branky. Tentokrát explodovala nadšením červenobílá polovina stadionu a utišila příznivce Les Bleus.

Kylian se zamračil. To poslední, co potřebovali, byla hlasitá podpora chorvatských fanoušků.

„Pojďme je umlčet!“ zařval Paul Pogba.

Když se zápas blížil k poločasové přestávce, zahrávali Francouzi rohový kop, po němž následovalo vášnivé reklamování hry rukou.

„Penalta! Kyliane, viděl jsi to?“ křičel Samuel Umtiti a rozhazoval rukama ve vzduchu.

Kylian se otočil k rozhodčímu a čekal, že ten francouzské protesty odmítne, ale sudí si místo toho přidržel sluchátko u ucha. Chystalo se přezkoumání situace videorozhodčím.

„Co myslíš, Oliviere? Viděl jsi to?“ ptal se Kylian svého kolegy z útoku.

„Seběhlo se to tak rychle, že fakt nemám páru, kámo,“ odpověděl Giroud a pokrčil rameny.

Po chvíli, která všem připadala jako celé hodiny, se rozhodčí odlepil od obrazovky u postranní čáry a ukázal na penaltový puntík.

„Pojďme, kluci!“ zakřičel Kylian.

Griezmann se postavil k míči a uklidil ho do levého dolního rohu chorvatské branky, čímž poslal Francouze do vedení 2:1.

Poločasová přestávka připadala Kylianovi příliš dlouhá. Jako vždycky se nemohl dočkat, až se vrátí na hřiště.

Pokaždé byl nadšený, když skórovali jeho spoluhráči, ale přesto chtěl dát aspoň jeden gól sám. Takový, který by jeho jméno nesmazatelně zapsal do historie.

Zanedlouho už byl zpátky na hřišti, nabíhal si do prostoru a hlásil se o míč.

„Paule! Teď!“

Pogba poslušně poslal míč do volného prostoru. Kylian se za ním rozběhl a byl u něj dřív než chorvatští obránci.

Zatímco se Chorvati přeskupovali, on podržel míč a počkal, dokud se k němu nepřipojí jeho spoluhráči.

Pak přihrál Griezmannovi, který rychle přistrčil míč zpět Pogbovi.

GÓÓÓL!

Kylian vystřelil ruce do vzduchu. Pogba zvýšil na 3:1!

Zdálo se, jako by už jednou rukou drželi pohár pro vítěze mistrovství světa. Nemohli si však dovolit polevit.

Jen o několik minut později se opět hnal kupředu Lucas Hernández a hledal, komu přihrát. V Kylianovi se probudily instinkty střelce a rozběhl se k němu.

„Lucasi! Tady!“

Míč se svezl po mokrém trávníku Kylianovi k nohám. Co následovalo, bylo naprosto přirozené.

Prvním dotekem si Kylian zastavil míč pod nohama a tím druhým z pětadvaceti metrů obstřelil brankáře do dolního rohu branky.

GÓÓÓL!

Když míč zapadl do sítě, Kylianem projela vlna vzrušení. Skóroval ve finále mistrovství světa! Tak opojný pocit! O tomhle okamžiku snil celé dětství – a celý život kvůli němu trénoval.

Přiběhl k francouzským fanouškům a tradičně začal slavit s rukama zkříženýma na hrudi. Fanoušci si pohled na něj mohli užít sotva vteřinu – pak se na něj sesypal celý francouzský tým.

„Ty legendo!“ křičel mu Griezmann do ucha. „Přísahám, že jediný teenager, který kdy předtím skóroval ve finále mistrovství světa, byl Pelé!“

Následný gól, který ještě dokázali vstřelit, Chorvatům nestačil a brzy zazněl závěrečný hvizd, stvrzující francouzské vítězství.

Francouzi se oficiálně stali světovými šampiony – nejlepším týmem na světě.

Na hřišti propuklo šílenství. Kylian cítil, jak na něj skáčou lidé a líbají mu hlavu.

Někdo mu strčil pod nos telefon a jemu se i přes zmatek panující okolo podařilo přečíst slova na displeji:

„Zapamatujte si tenhle okamžik, kluci!“ křičel Deschamps, když se tým shlukl na hřišti. „Nic lepšího už nebude!“

Kylian se na trenéra, který mu dopřál tuhle šanci, zářivě usmál. V duchu ale nesouhlasil.

Bude to lepší.

Vždycky plánoval, že bude ještě lepší, a měl před sebou celou kariéru, aby to dokázal.

2

Spíš hráč než divák

Červenec 2006
Kylianův rodný dům, Bondy, Paříž, Francie

„KYLIANE! Pojď!“ Sedmiletý Kylian se podíval k oknu, odkud se ozvalo zavolání, a pak se rozhodl ho ignorovat. Pokračoval v driblování s míčem a pak vystřelil na cihlovou zeď před jejich bytovkou.

„GÓÓÓÓÓL!“ vykřikl a odběhl slavit, přičemž si představoval, jak fanoušci skáčou na nohy a skandují jeho jméno.

„Kyliane! Pojď! Rychle!“ zavolal na něj znovu táta. „Zápas za chvíli začne!“

Tentokrát se Kylian otočil, rozběhl se do budovy a hnal se po schodech vedoucích k jejich bytu. Dnešek byl velký den. Francie hrála s Itálií ve finále mistrovství světa.

Vtrhl do obývacího pokoje, kde se u televize shromáždila celá rodina i skupina sousedů.

Prosmýkl se doprostřed a posadil se do tureckého sedu tátovi k nohám.

Wilfried byl nadšený, že má syna konečně u sebe. K pobavení všech přítomných volal Kyliana domů už asi půl hodiny.

„Je to spíš hráč než divák,“ vysvětloval jim Wilfried se smíchem.

Ale nebylo třeba nic vysvětlovat. V Bondy žila semknutá komunita a všichni ve městě věděli, že Kylian je fotbalový fanatik. A taky se všeobecně vědělo, že je na svůj věk neuvěřitelně talentovaný.

„Tak co myslíš, Kyliane? Jde si Francie pro vítězství?“ zeptal se Wilfried a jemně synovi zatřásl rameny.

„Samozřejmě!“ odpověděl Kylian bez zaváhání.

Prvních deset minut zápasu bylo napínavých, přesto ale Kylianova pozornost začínala pomalu opadat.

Opravdu se na sledování finále těšil, ale teď, když tam byl, se nemohl dočkat, až se zase vrátí ven a co nejlépe využije chládek letního večera.

V duchu už si cvičil přihrávky, když zaslechl, jak všichni v místnosti jásají. Hluk ho vrátil zpátky do reality a k dění v televizi.

„Kyliane, koukej! Penalta!“ křičel táta a se zaťatou pěstí pumpoval paží ve vzduchu.

Florent Malouda byl v pokutovém území sražen k zemi a francouzský kapitán Zinedine Zidane už mířil s míčem ke značce pokutového kopu. O chvíli později ho napálil přímo doprostřed branky, kde se od břevna odrazil do země.

„Byl v brance?“ vykřikl Kylian a vzrušením vyskočil na nohy.

Všichni čekali, až rozhodčí vynese verdikt. To čekání jim přišlo nekonečné.

Byl to gól!

Kylian se připojil ke slavícímu tátovi a sousedům.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Hvězdy fotbalového hřiště - Mbappé.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.