TRITON

Praha / Kroměříž

Stanislav Kratochvíl

SEX: starosti a radosti

Sexuální hry pro muže a ženy

Stanislav Kratochvíl

SEX: starosti a radosti - Sexuální hry pro muže a ženy

Tato kniha ani žádná její část nesmí být kopírována, rozmnožována ani jinak sířena bez písemného souhlasu vydavatele.

Prof. PhDr. Stanislav Kratochvíl, CSc.

Psychiatrická léčebna Kroměříž

© Stanislav Kratochvíl, 2008

© TRITON, 2008

Cover illustration © Vladimír Jiránek, 2008

Cover © Renata Brtnická, 2008

Vydalo Nakladatelství TRITON, Vykáňská 5, 100 00 Praha 10

www.tridistri.cz

ISBN 978-80-7387-084-3

Obsah

Předmluva

Úvod

A . SEXUÁLNÍ STAROSTI

1. MUŽ NEMÁ PEVNOU EREKCI

1. Potíže

2. Kdy se erekce dostavuje

3. Duševní příčiny poruch

4. Tělesné příčiny poruch

2. PŘÍLIŠ RYCHLÝ KONEC

1. Potíže

2. Příčiny

3. ŽENA ZŮSTÁVÁ NEUSPOKOJENA

1. Potíže

2. Příčiny

4. ŽENU TO NEBAVÍ

1. Chladnost a nezájem

2. Sexuální a dotekový odpor

3. Příčiny

B . SEXUÁLNÍ RADOSTI

1. STŘÍDAVÉ HLAZENÍ

1. Návod

2. Prožitky ženy a její citlivá místa

3. Počáteční stud a rušivé vlivy

4. Pocity muže

5. Komentář

2. HRA S LŮNEM

1. Návod

2. Způsoby dráždění poštěváčku

3. Vedení ruky

4. Nesnáze a jejich překonávání

5. Ústy, jazykem a vibrátorem

6. Komentář

3. ZKOUMÁNÍ POCHVY

1. Návod

2. Citlivost pochvy

3. Citlivý bod

4. Komentář

4. HRA S ÚDEM

1. Návod

2. Pocity a reakce muže

3. Vztah ženy k mužovu údu

4. Prodlužování výdrže

5. Sperma

6. Komentář

5. KONTAKT POHLAVNÍCH ORGÁNŮ

1. Návod

2. Hra s údem v lůně

3. Zasunutí

4. Výdrž v pochvě

5. Komentář

6. UVNITŘ I ZEVNĚ

1. Návod

2. Spojené dráždění

3. Využité dovednosti

4. Jeden dřív a druhý později

5. Vlny v erekci

6. Komentář

7. ZMĚNY V POLOHÁCH

1. Návod

2. Poloha jízdmo

3. Zadní poloha

4. Klasická poloha

5. Citlivý bod v pochvě

6. Spokojené milování

7. Komentář

8. SEXUÁLNÍ HRY JAKO CELEK

1. Technické otázky her

2. Vyladěnost a příprava

3. Začátek

4. Jasné informace

5. Pochopení pro partnera

6. Mlčet, nebo povídat?

7. Dnes tak a zítra jinak

8. I muž má city

9. Dohra

10. Komentář

C . NABÍDKA ZKUŠENOSTÍ

1. CO PŮSOBÍ RUŠIVĚ

1. Problémy ve vztahu

2. Zátěž z minulosti

3. Chybění romantiky a lásky

4. Komentář

2. TAJEMSTVÍ ŽENSKÉHO ORGASMU

1. Vyvolávající podněty

2. Zážitek

3. Projevy

4. Souhra s mužem

5. Opakovaný orgasmus

6. Komentář

3. CO JSME DOPORUČOVALI

1. Obtížné začátky

2. Pozdější potíže s erekcí

3. Chladný muž

4. Krátký styk

5. Nezájem ženy

6. Odpor ženy

7. Vztah ke klitorisu

8. Zvláštnosti

9. Komentář

4. ROZDÍLNÁ PŘÁNÍ

1. Žádost muže o častější styk

2. Žádost ženy o častější styk

3. Rozdílné schopnosti

4. Ráznost a něžnost

5. Něžnost a ráznost

6. Další nesoulad ve scénáři

7. Doma a za plotem

8. Komentář

D . JINÉ

1. MÉNĚ OBVYKLÉ PORUCHY

1. Vázne ejakulace

2. Pochva nepřijímá

2. LÉKY, POMŮCKY A OPERACE

1. Viagra, Cialis a Levitra

2 Jiné léky a pomůcky

3. Chirurgické zákroky

3. ODLIŠNÉ ZAMĚŘENÍ

1. Homosexualita

2. Sexuální úchylky

3. Transsexualismus

4. JAK S POKRAČUJÍCÍM VĚKEM

1. Změny v mužské sexualitě

2. Srdeční choroby a sexualita

3. Změny v ženské sexualitě

4. Sexuální problémy žen

5. Zvyk a novoty

ZÁVĚR

Předmluva

Milý čtenáři,

tato knížka je zaměřena na zlepšení sexuálního prožívání muže a ženy. Protože sexuální život je převážně věcí párovou, je kniha zaměřena na pár, na dvojici: na partnery, na manžele, na získání co největšího potěšení ze sexu v partnerském a manželském vztahu. K tomu je důležitá komunikace o potřebách partnerů, které se od sebe mohou značně lišit. Partneři si přitom mnohdy nedovedou svá očekávání, přání a obavy související se sexuální oblastí otevřeně a srozumitelně sdělit. Tato knížka by jim v tom mohla pomoci. Je-li vaším vlastnictvím, čtěte ji tak, že si v ní budete podtrhávat nebo barevně zvýrazňovat věci, které se vás týkají – ve kterých poznáváte své starosti a radosti, svůj způsob prožívání a své chování a zároveň prožívání a chování svého partnera či partnerky. Při další četbě si podtrhávejte nápady, postupy, techniky a hry, které používali ti, kdo měli podobné starosti a chtěli dosáhnout žádoucí změny.

Pokud máte manžela nebo trvalého partnera, který je ochoten s vámi na zlepšení sexuálního soužití spolupracovat, dejte mu podtrhanou knížku přečíst a požádejte ho, ať i on v ní podtrhává. Ať podtrhává nebo zvýrazňuje odlišnou barvou místa v textu podle toho, jak on vidí a prožívá své starosti i vaše společné problémy, a podle toho, jaké on vidí cesty k nápravě.

Tak se tato knížka může stát prostředkem k vašemu vzájemnému porozumění a podnětem k rozvíjení skutečně příjemných uspokojujících sexuálních zážitků a k plné radosti z tak krásné oblasti života, kterou může být sex.

První vydání vyšlo v roce 1991 pod názvem Sexuální potíže a problémy, druhé doplněné vydání v roce 2002 s názvem Sexuální starosti a radosti. Změny se odrazily v novém názvu. Hlavní důraz není kladen na potíže a problémy, nyní shrnuté do slova starosti, ale na radosti, na to, aby se sex stal skutečným obohacením života. Ve třetím vydání, připraveném po dalších pěti letech, jsem informace opět doplnil a aktualizoval a dal knize nový, dynamičtější název. Těším se, že bude dále sloužit manželským a partnerským dvojicím ke spolupráci na zkvalitňování jejich sexuálního života.

Kroměříž, listopad 2007

Stanislav Kratochvíl

Úvod

Vzpomínám, jak jsem si při rozhovorech s manželskými dvojicemi přál, abych jim mohl dát s sebou domů nějakou sexuální čítanku, text, ve kterém by si mohli přečíst nejen výklady a pokyny, ale především autentické záznamy o prožitcích, které mají při sexuálních potížích a problémech ostatní lidé. A když jsem jim doporučoval sexuální hry, přál jsem si mít po ruce druhou část takové čítanky, ve které by si manželé mohli přečíst původní záznamy, jak sexuální hry prováděli a prožívali jiní lidé. A pak jsem si ještě přál, abych mohl klientům dát k přečtení záznamy o sexuálních zkušenostech a prožitcích docela odlišných lidí, osob téhož i opačného pohlaví, kteří mají jiné názory a jiné způsoby reagování – aby se po takové četbě dokázali odpoutat od svého zjednodušeného jednostranného nazírání a stali se citlivějšími k prožitkům druhých. A aby také mezi řádky pochopili, že pocity a reakce nejsou neměnné, že podléhají kolísání i vývoji a že je mohou oni sami záměrně ovlivňovat. Ze můžeme rozšiřovat repertoár našeho sexuálního chování a že se také dokážeme lecčemu přizpůsobit. A že můžeme ze sexu získat velké potěšení a opravdovou radost.

Takovou čítanku mi pomohli napsat mí pacienti a já jim za to vřele děkuji. Jsem přesvědčen, že jejich upřímné a otevřené výpovědi účinně pomohou mnoha dalším, kteří přijdou do poraden po nich, a snad i některým z těch, kteří se k takové návštěvě neodhodlají.

Knížka pojednává o sexuálním soužití muže a ženy, a proto je v ní mnoho technických detailů. Jejich znalost má přispět k odstranění nebo zmírnění potíží či problémů v této oblasti. Ale ani při tomto speciálním zaměření jsem se nemohl vyhnout problematice vztahů, lásky, rodiny, spolupráce a duševního porozumění, protože s tím vším je lidská sexualita nerozlučně spojena. V četných úryvcích z deníků a rozhovorů se význam tohoto duševního kontextu sexuality výrazně odráží. Nepochybuji o tom, že někteří čtenáři budou číst ukázky především se zaměřením na podrobnosti sexuálního chování a prožívání a budou se k těmto podrobnostem vracet. To je v pořádku a je to jedním ze záměrů knížky. Ale chtěl bych takové čtenáře požádat, aby si zároveň neopomněli povšimnout souvislostí, ve kterých se to všechno odehrává. Přál bych si, aby čtenáři získali z knížky užitečné podněty jak ke zdokonalení své sexuální techniky a zvýšení radostí ze sexuálního života, tak k prohloubení duševního porozumění pro svého partnera.

A. SEXUÁLNÍ STAROSTI

Nejprve si zopakujeme základní pojmy ze sexuálního života, které budu používat. Trochu se stydím za jejich strohost, za příliš věcný tón a za šedou schematičnost popisu fyziologických dějů, které v duševní oblasti zúčastněných partnerů mohou vytvářet pestrobarevnou škálu zážitků od jemných záchvěvů nejasné touhy až po něžné i vášnivé vlny vzrušení, lásky a slasti. Ale pro porozumění problémům, které se v pohlavním životě vyskytují, potřebujeme umět jednotlivé složky a fáze tělesné sexuální funkce i jejich poruchy srozumitelně pojmenovat.

K uskutečnění soulože, kterou rozumíme pohyby mužského pohlavního údu v ženské pochvě, je potřebné, aby se u muže dostavilo ztopoření údu (erekce), tj. jeho zvětšení, ztuhnutí a napřímení, které mu umožní proniknout do pochvy. K erekci dochází, když se u muže vyskytuje chuť k pohlavnímu styku a zároveň na něj působí duševní a tělesné podněty, které vyvolávají pohlavní vzrušení. Pohyby údu v pochvě vedou u muže po určité době k výronu semene (ejakulaci), spojenému s pocitem vyvrcholení a uspokojení ( orgasmem). Po něm následuje ochabování erekce a úd se vrací do původního klidového stavu.

U ženy je předpokladem dobře probíhající soulože rovněž chuť k pohlavnímu styku, dále duševní příprava a posléze tělesné dráždění na citlivých místech těla, které vede ke vzrušení. Při vzrušení dochází ke zduření a zvýšení citlivosti malých pysků stydkých a poštěváčku (klitorisu), k uvolnění vchodu do pochvy a ke zvlhnutí v pochvě. Zvlhnutí je způsobeno vyloučením hlenovité tekutiny z poševních stěn, která postupně zvlhčí i poševní vchod. Při dostatečně dlouho trvajících pohybech v pochvě – a u mnohých žen především při dostatečně dlouho trvajícím dráždění poštěváčku – dojde u ženy rovněž k vyvrcholení (orgasmu). To u ženy spočívá v náhlém příjemném uvolnění vystupňovaného napětí a v pocitu dosaženého uspokojení. Orgasmus je zpravidla provázen stahy ve vnější části pochvy a v děloze a stahy svalů pánevního dna.

Ve všech uvedených složkách typické mužské a ženské sexuální reakce se mohou vyskytnout poruchy. U mužů jsou to nejčastěji poruchy erekce, kvůli nimž také muži nejvíce vyhledávají lékařskou pomoc. Touží-li muž po pohlavním styku a žena je k němu připravena, ale mužův úd se neztopoří tak, aby mohl do ženiny pochvy proniknout, nebo jeho ztopoření v rozhodujícím okamžiku ochabne, může to být situace pro oba velmi nepříjemná. Muž nezřídka prožívá selhání své erekce jako jedno z nejhorších pokoření. Druhou častou potíží je předčasná ejakulace nebo rychle nastupující ejakulace. Ta má za následek příliš krátké trvání styku, které může být nedostačující k dosažení orgasmu ženy.

K poruchám a potížím žen patří nejčastěji chybění orgasmu (an-orgasmie) a s tím související pocity sexuálního neuspokojení. Může to být důsledkem výše uvedených potíží muže, ale často je to problém také ženy. Další významnou poruchou je chladnost (frigidita), což je chybějící chuť k pohlavnímu styku i jiným pohlavním aktivitám. Řidčeji se vyskytuje odpor k pohlavnímu styku nebo i k tělesným dotekům muže.

V následujících čtyřech kapitolách uvedeme příznaky a příčiny jednotlivých poruch.

1. MUŽ NEMÁ PEVNOU EREKCI

1. Potíže

Dvaadvacetiletý student má první vážnou známost s dívkou o čtyři roky mladší. Chtěli by se vzít. Došlo ke třem pokusům o sexuální styk po delších přestávkách a nikdy se ho nepodařilo uskutečnit. Partnerka byla ochotná a taktní. Sexuální styk již měla s chlapcem, se kterým se rozešla. Uvědomuje si, že jde o počáteční potíže, chtěla by partnerovi pomoci, záleží jí na něm, má ho ráda. U muže je tělesný nález normální a při onanii má přiměřenou erekci. Rovněž dochází k erekci při mazlení s dívkou v situacích, kdy nemůže dojít k souloži. Erekce však ihned vymizí tehdy, když je ke styku příležitost. Muž situaci velmi těžce prožívá, má obavy z trvalé pohlavní neschopnosti.

2. Pětadvacetiletý zámečník, žijící dva roky v poměrně spokojeném manželství s ženou o dva roky mladší, si stěžuje na nedostatečnou erekci od začátku svého pohlavního života. Erekce se sice objeví, ale je nekvalitní a nespolehlivá. Po chvíli se opět vytrácí, a tak zavedení údu do pochvy není možné. Pohlavní styk se manželům dosud nepodařilo uskutečnit. O pohlavní styk se muž pokusil dva měsíce po začátku známosti, manželka byla jeho první sexuální partnerkou. Na jeho neúspěch reagovala slovy: „Neboj se, to se ti stane ještě častěji.” Muž se začal dalších pokusů obávat. Při onanii má erekci dobrou. Nechce, aby se žena o jeho onanii dozvěděla, obává se jejího nesouhlasu. Když mu manželka dráždí úd rukou, erekce se nedostaví nebo rychle ochabne.

3. Jednatřicetiletý opravář je dva roky ženatý po dvouleté známosti. Před sňatkem došlo k několika nezdarům, ale protože nebylo k sexuálnímu styku dostatek vhodných příležitostí, předpokládala žena, že se to v manželství spraví. Muž měl dříve, kolem svých dvaceti let, úspěšný sexuální styk s několika ženami. I nyní mívá dobrou erekci ve spánku nebo ráno při probuzení. Při pokusech o styk s manželkou se usilovně snaží, aby vše dobře dopadlo. Manželka, která je značně energická a má sklon k vyčítání, se zlobí, že „zas k ničemu nedošlo”. Očekává od muže „řádnou soulož” jako své právo. I při rozhovoru v ordinaci dává průchod své nespokojenosti: „V novinách se každou chvíli píše o tom, že nějaký muž znásilnil ženu, i když se bránila. A manžel není schopen se mnou souložit, ani když to od něj očekávám!”

4. Čtyřiačtyřicetiletý aktivní vedoucí pracovník trpí řadou neurotických potíží a v poslední době začal pozorovat i zhoršování erekce. S manželkou žije skoro dvacet let, je jeho jedinou sexuální partnerkou. Soužití bylo bez potíží. Manželka je méně aktivní a vzrušuje se pomalu. Aktivita vycházela vždy od něj. Na počátku manželství vyžadoval styk denně, později dvakrát týdně. Soulož trvala asi deset minut, manželka bývala uspokojena. Posledního půl roku dochází k jeho vzrušování pomaleji. Když se zabývá úvodním vzrušováním manželky, začne mít pochybnosti o své úspěšnosti při styku a erekce postupně ochabuje. Po asi desetiminutové přestávce s uklidněním dojde někdy při dráždění údu rukou ženy k nové erekci a styk pak proběhne normálně. U muže vzrůstají obavy, že se jeho neschopnost bude zhoršovat. Manželka mu říká, že si dělá zbytečné starosti a že jí to nevadí.

2. Kdy se erekce dostavuje

Co je společné všem uváděným stížnostem mužů různého věku? Ztopoření pohlavního údu je „nechává na holičkách” v době, kdy by je nejvíc potřebovali, kdy o ně nejvíc usilují. Přitom se jejich úd dovede dostatečně napřímit a ztuhnout v situacích, kdy jim na tom nezáleží nebo kdy to nepotřebují, jako například ve spánku, při tělesných dotecích s partnerkou v době, kdy není možno uskutečnit soulož, a zpravidla také při onanii.

Ve spánku

Během nočního spánku dochází několikrát, zpravidla pětkrát, ke kratším obdobím, kdy se organismus zčásti aktivizuje. Tyto časové úseky jsou známé jako „fáze REM”, podle anglické zkratky označující rychlé oční pohyby. V této fázi se oči spícího pod víčky pohybují a zároveň se mu zdají sny. Vzbudí-li se, může si vzpomenout na sen, který se mu právě zdál. A také zpravidla zjistí, že má erekci, která se po chvíli rozplyne. Nevzbudí-li se, všechno zaspí. První noční snové fáze jsou krátké, kolem pěti minut, ale postupně se prodlužují. Poslední ranní fáze může trvat i 15–20 minut a pravděpodobnost, že se vzbudíme právě v této fázi, je už větší. Proto je také větší pravděpodobnost, že muž se probudí s erekcí, které se říká „ranní erekce”. Dříve převládala domněnka, že ji způsobuje naplněný močový měchýř, ale ve skutečnosti je projevem uvedené snové fáze spánku. S obsahem snů zpravidla nijak nesouvisí, je to samostatný fyziologický pochod. Pokud se muž v této fázi neprobouzí, nepamatuje si ani žádný sen, ani neví nic o svých nočních erekcích. Zjišťování by vyžadovalo registrování jeho tělesných reakcí během spánku pomocí přístrojů. Každý muž si však může pomocí jednoduché pomůcky zjistit, zda má v noci erekce. Použije pásek z perforovaných okrajů archu poštovních známek. Před spaním si jím u kořene oblepí dokola svůj pohlavní úd. Pokud dojde v noci k erekci, a tedy k zesílení objemu pohlavního údu, bude ráno perforace přetržená.

Přípravné a nevhodné situace

Společným jmenovatelem těchto situací je, že se uskutečnění soulože v dané chvíli od muže neočekává. Buď se ještě neočekává, anebo je za daných podmínek nevhodné či nemožné. V prvním případě je to při vzdálenější předehře, kdy se partneři ve vhodném prostředí líbají, objímají a mazlí, ale jsou ještě oblečeni: bezprostřední nutnost uskutečnit styk ještě nenastala. V druhém případě jsou to situace, kdy ke vzrušujícím tělesným dotekům dochází v prostředí, kde styk není možný, například na taneční zábavě, v kině nebo jinde mezi lidmi, anebo v době, kdy se s ním nepočítá, například když žena má menstruaci nebo z jiných důvodů styk odmítá.

Onanie

Při onanii, kdy si muž dráždí svůj pohlavní úd sám (zpravidla rukou za pomoci různých sexuálních představ nebo pornografických obrázků), od něj nikdo jiný erekci neočekává. Nikdo nebude zklamán, jestliže se erekce nedostaví. Onanující se tedy může poddat jen svým pocitům a na nikoho nemusí brát ohled. A proto mu vyvolání erekce pomocí vlastní ruky a příslušné fantazie také nečiní potíže.

U onanie se na chvíli zastavme. Hovoříme zde o ní jako o něčem samozřejmém, co každý muž zná i umí a co mu nečiní potíže. Onanie (masturbace) je běžná v období dospívání, kdy ještě nejsou podmínky pro zahájení sexuálního života, a působí jako ventil sexuálního napětí. Není nezbytná, protože organismus si od nahromaděného semene umí pomoci samovolným nočním výronem, polucí.

Onanie není ze zdravotního hlediska nijak závadná či škodlivá. Naopak – působí jako určitý nácvik, příprava pro pozdější pohlavní život. Přesto se ještě dnes setkáváme s muži, kteří jsou přesvědčeni o škodlivosti onanie, a dokonce se domnívají, že si častým onanováním v mládí způsobili poruchy erekce. Ve starých zdravovědách se onanii připisovaly pestré hrůzné následky. Nepříznivě však může působit právě jen toto přesvědčení, účinkující jako sugesce.

V současné sexuologii se naopak onanie doporučuje i v dospělosti k udržování sexuální aktivity v době, kdy z různých důvodů nemůže docházet k pohlavnímu styku. Je to například při delší odloučenosti manželů nebo při nutnosti šetřit ženu v pokročilém nebo ohroženém těhotenství a v šestinedělí. Onanie je i vhodnou doplňkovou formou sexuálního života sexuálně náročného muže v případech, kdy žena odmítá častější soulož. Prodlužované onanování s oddalováním ejakulace slouží jako trénink při předčasné ejakulaci. A také u žen je návod ke zkoumání a dráždění vlastních pohlavních orgánů součástí zvyšování jejich sexuální vzrušivosti, hledání způsobu, jak dosáhnout chybějícího orgasmu při poruchách orgasmu, nebo formou náhradního uvolnění při neuspokojení pohlavním stykem.

Nepříznivě účinky mohou vznikat jen tam, kde je onanující na základě nesprávných informací očekává, anebo kde je onanie v zásadním rozporu s jeho svědomím a vede k pocitům viny, jak tomu bývá u některých věřících. Tam považujeme za vhodnější jednat ve shodě s vlastním svědomím a provádět jen ty sexuální aktivity, které příslušné náboženství nebo církev svému členu dovoluje. Zůstává jich i tak mnoho.

Onanie se ve starší literatuře také někdy zařazovala mezi pohlavní úchylky. O úchylce bychom mohli mluvit jen v případech, kdy dospělý jedinec jednoznačně a výhradně dává přednost sebeukájení a pohlavní styk s osobou druhého pohlaví ho vůbec nepřitahuje a nezajímá. Pokud provádí onanii v soukromí, je to úchylka neškodná a ze společenského hlediska bezvýznamná. Určitý význam však mají fantazie nebo obrázky, s nimiž jedinec onanuje, a to zejména v období dospívání, ale i později. U zdravého jedince by mělo být obsahem představ tělo nebo pohlavní činnost s osobou druhého pohlaví, tj. představy by měly být v souladu s pozdějším skutečným normálním pohlavním stykem. Používání představ zaměřených na osoby téhož pohlaví nebo na činnosti úchylné (ubližování druhému, trýznění sebe, obnažování se na veřejnosti apod.) by v některých případech mohlo upevnit návyk nebo potřebu nevhodného sexuálního chování nejen v představách, ale i v reálném životě. (Jiná je skutečnost u homosexuality a sexuálních deviací. Tam „přecvičování” na „normální sex” obvykle nepomáhá.)

Skutečnost, že se přiměřená erekce dostavuje alespoň v některém z popsaných případů, svědčí pouze pro tzv. funkční poruchu. To znamená, že pohlavní úd a jeho cévní zásobení, hormony, mozková a míšní centra i nervové dráhy jsou v pořádku a že se uplatňují jenom nepříznivé duševní vlivy.

3. Duševní příčiny poruch

Duševní příčiny poruch erektivity mohou být v podstatě trojího druhu: buď se uplatňuje rušivý vliv napětí, úsilí a strachu, nebo jde o důsledek celkové únavy, deprese a sníženého zájmu o sex, anebo na muže nepůsobí podněty dostatečně silné k tomu, aby ho sexuálně vzrušily. K těmto základním příčinám můžeme ještě doplnit vliv různých nepříznivých a dosud nepřekonaných zážitků či duševních otřesů z minulosti souvisejících s pohlavním životem.

Strach a úsilí

Vědomí úkolu, uvědomování si odpovědnosti či povinnosti řádně uskutečnit soulož a uspokojit ženu, snaha poručit si, vyvolat erekci vůlí, a zároveň obava, že se to nemusí podařit – to jsou hlavní nepříznivé postoje a pocity, které působí na erekci rušivě. Nedostavuje-li se erekce při úvodním mazlení automaticky, muž začne reakci svého údu se znepokojením pozorovat. Namísto aby se poddával příjemnostem z doteků a spokojeně je vnímal, začne se zaměřovat na úmyslné vyvolání erekce: začne erekci chtít, začne o ni usilovat. A protože erekci nelze přímo vyvolat vůlí, dostává se muž do stavu nespokojenosti, napětí, obav a strachu, což vše dohromady působí jako psychický stres. A tento stres působí proti erekci. Muž zneklidní, začne se potit, a zatímco nic netušící žena dál postupuje ve svém vzrušení a podle mínění muže už čeká na zahájení soulože, prožívá muž pocity selhání a prohry. Přestává věřit, že se mu ještě podaří erekci vyvolat a znepokojeně přemýšlí, jak nastalou situaci zvládnout.

Jedna z teorií vysvětluje nedostavení se nebo ochabnutí erekce vlivem psychického stresu tím, že při jakékoli stresové situaci se vyplaví z nadledvin do krve adrenalin, podobně jako je tomu při vážném ohrožení života. Adrenalin slouží pro přípravu organismu k boji s nebezpečím nebo útěku před ním. Taková situace, kdy jde o záchranu života, není ani v živočišné říši, ani u člověka příznivá pro uskutečňování pohlavního aktu. Adrenalin proto pohlavní činnost blokuje. Teprve když se adrenalin z krve vyloučí (odbourá se v játrech), mohou se příslušnými podněty vyvolat sexuální reakce, které umožňují pohlavní spojení. Toto vysvětlení má značný praktický význam. V době, kdy u muže došlo k panické stresové reakci, nemá smysl usilovat o vyvolání erekce. To se ani sebesilnějšími sexuálními podněty nedaří. Je třeba počkat, až dojde k uklidnění, kdy sexuální podněty mohou opět působit – a pak začít s předehrou znovu. Odhaduje se, že k odstranění adrenalinu stačí 7–10 minut uvolněné pohody.

Ať už je to s teorií stresu jakkoli, praktické zkušenosti ukazují, že strach a zaměření na úkol, povinnost a výkon a úsilí o „úspěch” je třeba nahradit uvolněným poddáním se vzrušujícím podnětům. Kontrolování erekce je třeba nahradit myšlenkami na příjemné pocity z doteků, vnímání zaměřit na vzrušující ženské tělo. Je třeba vytvořit atmosféru pohody a vzájemného porozumění. K tomu je někdy potřebné také znejistělou partnerku jasně informovat, v čem vlastně spočívá mužův problém, a zajistit si tak její spolupráci. Tím se budeme zabývat podrobně v návodech k sexuálním hrám.

Nechuť a únava

Do těchto příčin poruch erektivity zahrnujeme duševní stavy, které způsobují pasivitu a celkově snížené reagování organismu proto, že člověku chybí dynamika, živost, touha, chuť, vitalita a radost ze života. Zpravidla jsou to přechodné stavy ztráty zájmu chuti a výkonnosti při počínajícím tělesném onemocnění, v jeho průběhu nebo v rekonvalescenci, při přepracovanosti, závažných starostech, špatné náladě a depresi, která může být způsobena reálnými příčinami nebo která může na člověka sednout „jenom tak” bez důvodu. Při tělesném onemocnění je třeba toto onemocnění léčit a počkat, až se síly obnoví. Při hluboké a déletrvající depresi je vhodné poradit se s psychiatrem o možnostech jejího psychoterapeutického nebo farmakologického ovlivnění.

Někteří muži mají ovšem nejen přechodně, ale celoživotně snížený zájem o sex a malou chuť k sexuálním aktivitám, jsou v tomto směru „chladní”. S takovou trvalou osobnostní vlastností se toho moc nenadělá. Kdo nemá chuť, toho je těžko nutit, zvlášť když už víme, že „nucení” není vhodnou metodou k vyvolání erekce. Někteří chladnější muži mohou být přesto schopni normálního pohlavního styku, jestliže je k tomu iniciativní partnerka vhodně vyprovokuje. U jiných vyvolává sexuální iniciativa ženy spíše znechucení a snahu ze situace uniknout. V takových případech má větší význam vhodná vzájemná volba partnerů než snaha obtížnou situaci, která vznikne v manželství temperamentní ženy se sexuálně chladným partnerem, nějak napravovat.

Nedostatečné podněty

Má-li nastat kvalitní erekce, nesmí ji nejen nic psychicky blokovat, ale zároveň se musejí uplatňovat sexuální podněty, které jsou schopny ji vyvolat. Tyto podněty jsou zrakové, jako je pohled na vzrušující se partnerku, sluchové, čichové a chuťové a zejména pak dotekové: ať už při mužových aktivních dotecích těla ženy, nebo když se žena na citlivých místech dotýká muže. Všechny tyto podněty působí prostřednictvím mozku muže. Kromě toho se mohou využít podněty přímé, které spočívají v dotekovém nebo pohybovém dráždění mužova údu, zejména citlivého žaludu. Jejich působení jde kratší cestou: přímo přes míchu do topořivých těles pohlavního údu.

U mladších a lehce vzrušivých mužů působení přes mozek stačí k vyvolání erekce. Některým stačí dokonce jen pohled na svlékající se partnerku a už se jim úd napřimuje a tuhne. Jindy jsou dostatečně silnými podněty například intenzivní delší líbání, hlazení prsů partnerky, doteky na jejích pohlavních orgánech, přitisknutí se těl, šeptání milých slov apod. Partnerka ovšem musí být pro muže přitažlivá. Stává se často, že v průběhu času se přitažlivost partnerky zmenšuje a podněty, které dříve působily silně, začínají působit slaběji. Tyto nedostatky se objevují zejména u starších mužů, ale i u mužů středního věku, jestliže žijí dlouhou dobu se stejnou partnerkou, která začíná doma o sebe méně dbát a na kterou si příliš zvykli. Pravidelnost a zvyk sice u některých mužů podporuje spolehlivý průběh sexuální reakce, jiné muže však více vzrušují novoty, zatímco stereotypnost jejich erektivitě ubírá na síle. Za těchto okolností se dříve dostačující podněty stávají nedostatečnými a je třeba je doplnit podněty z přímého trpělivého dráždění údu (zejména žaludu), které si zachovává trvale svou účinnost.

Jiné faktory

Dále mohou na sexuální reakci některých mužů působit nepříznivě:

1. Nepřekonané duševní otřesy z minulosti, zejména ty, které se nějak týkaly pohlavní oblasti, například neúspěchy při prvních pokusech o styk, výsměch partnerky, pocity méněcennosti.

2. Některé osobnostní rysy, jako bázlivost, sklon k pocitům méněcennosti nebo k hypochondrii, k nadměrnému hloubání a sebepozorování, k puntičkářství, nadměrné zodpovědnosti, nejistotě a nutkavým myšlenkám.

3. Partnerské či manželské problémy – konflikty, hádky, výčitky a různé formy tzv. sexuální sabotáže, kdy žena před stykem vyprovokuje hádku, zavádí hovor na nepříjemná témata, snaží se muži pohlavní styk svým chováním zprotivit, opakovaně ho odmítá apod.

4. Rušivé situace – nepříznivé podmínky k uskutečnění pohlavního styku. Ty se často uplatňují u mladých svobodných mužů, kteří obtížně hledají vhodné prostředí, kde by mohli být sami se svou dívkou, ale i u manželů, kteří mají ve své ložnici děti nebo bydlí s rodiči, kvůli nimž si nemohou nebo nedokáží pro svůj sexuální život zajistit potřebné soukromí.

Náprava zde spočívá v odstranění nebo účinném ovlivnění rušivých faktorů, což je někdy velmi snadné a vyžaduje to jen trochu odvahy a iniciativy, jindy je to velmi složité a obtížné. Je třeba říci, že někteří muži jsou ve vztahu k rušivým faktorům značně odolní a dokáží úspěšně souložit i za velmi nepříznivých podmínek. Sexuální reaktivita jiných mužů je citlivější i zranitelnější a ti pak potřebují k nástupu erekce a k dobrému průběhu soulože prostředí a podmínky, které odpovídají jejich sexuálnímu scénáři.

Pojem scénář jsme zde použili poprvé. S tímto pojmem se budeme v našem výkladu setkávat častěji, a proto ho zde podrobněji vysvětlíme. Scénář je průběh sexuální činnosti, jemuž jedinec dává přednost. Je to postup, při kterém se nejlépe cítí a při kterém jeho sexuální reakce nejlépe probíhají. Tento postup zahrnuje jak jeho vlastní chování, tak chování jeho partnera či partnerky. Týká se zejména těchto projevů: něžnosti a ráznosti, potřeby krátké nebo dlouhé předehry, romantičnosti a věcnosti, pasivity a aktivity, iniciativnosti a podřizování se, dobývání a unikání, důrazu spíše na duševní nebo tělesnou složku sexuality, dodržování zaběhnutých zvyků nebo vyhledávání novot. Scénář určuje typické chování jedince v sexuální situaci a jeho požadavky na partnera. Vyplývá zčásti z vrozeného založení osobnosti, zčásti se utváří významnými zážitky jedince, a to zejména v počátcích jeho sexuálního života. Může být ovlivněn i opakovanými informacemi jak ústními, tak z literatury naučné nebo umělecké i zobrazováním pohlavní aktivity ve filmu a v jiných uměleckých nebo sdělovacích prostředcích.

4. Tělesné příčiny poruch

Zbývá nám zmínit se také o těch poruchách, u nichž nedostatečná erektivita není pouze nebo převážně záležitostí psychickou, ale na něž mají hlavní vliv tělesné nedostatky, různá onemocnění, užívané léky nebo alkohol.

Nedostatečně vyvinutý úd, jeho odlišný tvar, vyústění močové trubice na spodní nebo horní straně žaludu, obtíže při přetahování předkožky přes žalud, tuhá tělíska v údu způsobující odchylné zakřivení při erekci, malá nebo nesestouplá varlata – to vše jsou skutečnosti, na něž je třeba upozornit lékaře, který pohlavní orgány prohlédne a podle potřeby pošle pacienta na vyšetření a léčení k odbornému lékaři, např. urologovi nebo endokrinologovi.

Velikost údu bývá často předmětem starostí muže. Zdá-li se mu, že má ve srovnání s vrstevníky úd menší, snadno u něj vznikají v této oblasti pocity méněcennosti, které jsou většinou zcela zbytečné. Běžná délka údu v klidovém stavu v teple se u dospělých mužů a naší populaci pohybuje mezi 6 a 10 cm (průměrně 8 cm) a ve ztopořeném stavu mezi 12 a 16 cm (průměrně 14 cm). Menší úd při erekci zvětšuje svou délku a objem víc než úd velký. Při normální erekci nemá velikost údu na průběh sexuálního soužití zpravidla významný vliv – pochva je pružný orgán, který se velikosti údu přizpůsobí. Za abnormálně malý se považuje úd kratší než 5 cm. Je-li nedostatečný růst údu způsoben hormonální poruchou (nedostatkem mužských pohlavních hormonů), může ho ovlivnit hormonální léčba na endokrinologii. Taková léčba je účinná, je-li provedena před ukončením dospívání. V jiných případech podávání hormonů na velikost údu vliv nemá.

Záněty močové trubice a záněty prostaty i jiné poruchy její činnosti mohou dočasně nepříznivě ovlivňovat erektivitu. Základní vyšetření a léčba je záležitostí urologického oddělení.

Porušené nervové vedení po úrazech páteře, většinou ve spojení s ochrnutím dolních končetin, bývá příčinou ztráty erekce. Stupeň i druh poruchy záleží na místě a rozsahu poškození míchy a nervů. Posouzení možností postupného zlepšení je záležitostí neurologa.

Arteriosklerotické změny na cévách, které zásobují topořivá tělesa v pohlavním údu, jsou nejčastější organickou příčinou ubývající schopnosti dosáhnout a udržet erekci. Snížený přítok krve do pohlavního údu zúženými tepnami k dobrému ztopoření nestačí. Další příčinou nedostatečné erekce zvláště ve vyšším věku může být snížení pružnosti žil. To působí, že krev z pohlavního údu při naplnění rychle uniká, i když přítok tepnami je dostatečný. Některá vysoce specializovaná chirurgická pracoviště mohou provést vstříknutí kontrastní látky do tepen pohlavního údu provést rentgenové snímkování a na snímcích zjistit, zda jsou tepny průchodné nebo zda při uměle vyvolané erekci nedochází k nežádoucímu úniku krve z topořivých těles. Existují pak metody ovlivnění neprůchodnosti nebo snížené průchodnosti mikrochirurgickými operacemi na cévách. Možnosti jejich využití jsou zatím značně omezené. V některých případech se také provádějí operace, při nichž se do nefungujících topořivých těles pohlavního údu zasunou dvě souběžné protézy z pružné plastické hmoty. Úd pak zůstává vlivem protéz v trvalé částečné erekci, využitelné při pohlavním styku. Běžně je úd přitisknut elastickým spodním prádlem buď dolů do rozkroku, nebo častěji nahoru k břišní stěně. Doporučení k uvedeným vyšetřením a operacím mohou poskytnout sexuologické ambulance.

Obdobné, převážně cévní poruchy potence způsobuje v některých případech také cukrovka. Zde jsou však podobné operace méně vhodné pro riziko komplikací při obtížnějším hojení ran a větší náchylnosti k infekcím u pacientů s cukrovkou.

I u poruch způsobených tělesnými příčinami se mohou vyskytovat duševní vlivy, které poruchu zhoršují. Při zvládnutí těchto vlivů se pak potíže zmírňují. Avšak i když se erektivitu nepodaří obnovit, neznamená to, že by se muž měl nebo musel sexuálního života vzdát. I bez možnosti hlubokého spojení pohlavních orgánů lze využít různých forem dráždění, jež skýtají příjemné zážitky a mohou vyústit v duševní a tělesné uspokojení muže i jeho partnerky. Lze k tomu rovněž využít podnětů, které poskytují návody k sexuálním hrám v druhé části knížky.

Některé léky mohou nepříznivě ovlivnit erektivitu. Patří k nim zejména léky podávané při vysokém krevním tlaku (Guanetidin, Metyldopa, Reserpin, Klonidin, Propranolol) a některá psychofarmaka, podávaná u neuróz, depresí a jiných duševních poruch (Imipramin, Clomipramin, Mianserin, Fluoxetin, Paroxetin, Sertralin, Fluvoxamin, Phenelsin, Chlorpromazin, Thioridazin, Haloperidol aj.). Po vysazení léků potíže obvykle rychle ustupují. Příslušný lékař předepisující tyto léky musí posoudit, zda je pro život a zdraví pacienta důležitější, aby tyto léky užíval, nebo aby neměl potíže s erekcí. Pacient by měl lékaře na sexuální potíže vznikající při léčbě upozornit. Lékař také zváží, zda by se lék nepříznivě působící na erekci nemohl v konkrétním případě nahradit jiným lékem, který takové účinky nemá.

Alkohol po bezprostředním požití často zvyšuje sexuální zájem a chuť, na potenci však působí různě. Záleží to na individuálních reakcích i na požité dávce. Menší množství vína, zejména vypitého společně s partnerkou ve chvílích „přípravy”, pomůže někdy odstranit rušivé zábrany či strachy, navodit vhodnou atmosféru a případně také prodloužit trvání styku. Vyšší dávka (a u některých mužů i malá dávka) může již nepříznivě ovlivnit erekci. Od bezprostředního účinku vypitého alkoholu je třeba odlišit účinek dlouhodobého a častého konzumování alkoholu.

To se na sexuální funkci odráží jednoznačně nepříznivě: kvalita ztopoření pohlavního údu a schopnost uskutečnit pohlavní styk se zhoršuje.

Mnozí odborníci připisují značný vliv na mužskou potenci také nikotinu, který způsobuje zužování cév. Zejména u dlouhodobých silných kuřáků se objevují na cévách pohlavního údu rychleji trvalé změny, které zhoršují nebo znemožňují erekci.

2. PŘÍLIŠ RYCHLÝ KONEC

1. Potíže

1. Dvacetiletý zámečník uzavřel před dvěma lety manželství se stejně starou dělnicí. Dosud se jim nepodařilo uskutečnit úplný pohlavní styk. K pokusům dochází dvakrát týdně. Muž má dobrou erekci, i žena se značně vzruší povrchovým drážděním v lůně. Proniknutí dovnitř se však dosud nepodařilo, protože jakmile se muž pokusí zatlačit úd do poševního vchodu proti panenské bláně, dojde ihned k ejakulaci.

2. Třicetiletý údržbář žije v celkem spokojeném manželství se ženou o rok starší, mají dvě děti. Od počátku manželství dochází při sexuálním styku u muže k ejakulaci během jedné minuty. Žena potřebuje ke svému sexuálnímu uspokojení delší soulož. Je to její druhé manželství, z prvního manželství byla zvyklá na řádné uspokojení při styku, nechce se spokojit s orgasmem pomocí mužovy ruky. Je značně vzrušivá a ze sexuálního neuspokojení u ní vzniká značně napětí, zlost na manžela a někdy až pocit sexuálního odporu. Také pak trpí nepříjemnými pocity v břiše.

3. Pětatřicetiletý řidič žije šest let v manželství se stejně starou ženou, která je v domácnosti. Oba byli rozvedení, manželčiny děti žijí s nimi, všichni si spolu dobře rozumějí. Muž při styku ejakuluje průměrně po minutě, což ženě k uspokojení nestačí. Dosahuje někdy orgasmu drážděním rukou, ale není s touto situací spokojená. V prvním manželství byla sexuální funkce muže v pořádku s výdrží kolem patnácti minut. Rozvedli se pro manželčinu nevěru, pak spolu znovu nějakou dobu žili, ale ženina nevěra pokračovala. Odmítala s ním sexuální styk, a když naléhal, zvedla sukni a řekla: „Tak tedy honem dělej!” Cítil se tím ponížený, ale z pudové potřeby toho využíval, přičemž se doba trvání soulože postupně zkracovala. Při seznámení s novou partnerkou, nynější manželkou, už trval současný stav a nepodařilo se mu ho zlepšit. Někdy vydrží déle, když vypije trochu vína. Manželka by potřebovala ke svému uspokojení po předehře asi desetiminutovou soulož. V jejím prvním manželství to tak probíhalo.

4. Čtyřicetiletý muž, vedoucí pracovník, žije se ženou o čtyři roky starší, mají dvě děti. Vztahy v manželství jsou dobré, ale muž je značně pracovně přetížen. Poslední tři roky u něj dochází k výronu často ještě před zavedením údu nebo po dvou až třech pohybech v pochvě. Přesto se o soulož pokoušejí 2–3krát týdně. Manželku muž přivádí k orgasmu dodatečným drážděním rukou. Potíže začaly, když přešel do řídicí funkce a měl pocit, že na práci nestačí. Nikdy nepoužívali antikoncepci. Vzhledem k věku a k tomu, že už mají dvě děti, se značně obávají případného dalšího otěhotnění ženy. Spoléhají se přitom jen na přerušení styku a ejakulaci mimo rodidla, muž má strach, že to „neuhlídá” a i žena to „kontroluje”, což zřejmě přispívá ke zhoršení potíží.

2. Příčiny

Zatímco u poruch erektivity je paleta příčin bohatá a pestrá, příčin předčasné ejakulace je mnohem méně. Hlavní vliv zde mají příčiny konstituční: někteří muži při souloži vydrží déle, než se dostaví ejakulace, jiní vydrží kratší dobu. Někteří dovedou ejakulaci do jisté míry ovládat, u jiných se výron dostaví po určitém počtu pohybů jako automatický, vůlí neovlivnitelný reflex. Přesto můžeme upozornit na některé faktory, které mají na rychlost nástupu ejakulace vliv.

1. Věk. V mladším věku, kdy je vzrušivost velká, se vyskytuje častěji tendence k rychlé ejakulaci. S přibývajícím věkem – zejména po čtyřicítce a padesátce – se vyvolání ejakulačního reflexu zpomaluje. Překotný výron bývá pravidlem v počátcích sexuálního života při nezkušenosti mladého muže.

2. Intervaly mezi ejakulacemi. Jsou-li přestávky mezi jednotlivými pohlavními aktivitami spojenými s ejakulací dlouhé, dochází v organismu k nahromadění výměsků a ke zvýšenému sexuálnímu napětí, které se pak projeví urychleným výronem. Co je pro někoho krátký a co příliš dlouhý interval, je samozřejmě individuálně různé a závisí to také na věku. Zatímco u mužů ve věku kolem dvaceti let může být potřeba ejakulovat denně, kolem třiceti let to bývá 2–3krát týdně a po čtyřicítce 1–2krát týdně. K prodloužení styku přispěje styk častější a v mladších letech i styk opakovaný brzy po sobě, pokud je toho organismus schopen.

3. Návyk. Někdy může vzniknout sklon k rychlé ejakulaci u mužů, kteří se po delší časové období snažili vyvolat si rychlý výron při onanii nebo při souloži, která se odehrávala v nevhodných podmínkách, při nichž bylo výhodné tuto činnost rychle ukončit (např. než někdo přijde a dvojici vyruší). Téhož principu, tj. vytvoření návyku, lze využít i v opačném směru. Muž provádí onanii s prodlužováním, zpomalováním a zařazováním krátkých přestávek tak, aby do ejakulace co nejdéle vydržel – postupně například 3, 5, 8, 10 až 15 minut.

4. Duševní stav. Někdy urychluje ejakulaci tréma nebo obava z předčasného výronu a následujícího neuspokojení ženy nebo působí různé problémy ve vztahu. Zajistí-li se, aby se mohl pohlavní styk odehrát v dobré pohodě, schopnost muže regulovat ejakulaci se zlepší.

5. Způsob dráždění žaludu. Pochva příliš těsná, málo uvolněná a málo vlhká u ženy nedostatečně vzrušené působí při pronikání a pohybech silnějším tlakem na žalud, což může urychlovat ejakulaci. Podobně působí při vzrušení ženy pohyby mužova údu ve vnější třetině pochvy, kde je pochva při vzrušení ženy prosáklá a stažená jako pružná manžeta, namísto v hloubce pochvy, kde je pochva naopak balonovitě rozšířená a k žaludu tolik nepřiléhá.

6. Druh pohybů. Rytmus s pravidelnými, neměnnými a postupně mimovolně zrychlovanými pohyby v pochvě vyvolá ejakulaci zpravidla rychleji než postup, při němž se rytmus i způsob pohybů mění a při němž jsou občas zařazeny kratší přestávky. Někdy napomohou zadržení blížící se ejakulace úmyslné záškuby pohlavním údem, sevření svalstva kolem konečníku nebo krátké silné stisknutí údu u kořene prsty směřujícími proti horní a dolní straně nebo i tah rukou za šourek s varlaty směrem od těla.

7. Soustředění na vzrušující podněty. Intenzivní poddávání se muže všem vnímaným vzrušujícím podnětům – zrakovým, sluchovým, hmatovým, podnětům působícím v pochvě na pohlavní úd – i představám a touhám obvykle vyvrcholení rovněž urychluje. Občasné chvilkové odvrácení představ k nějakým neutrálním záležitostem (např. kolik je hodin, k zážitkům, které předcházely styku nebo budou následovat, k představě společného výletu v přírodě apod.) pomůže někdy udržet vzrušení na nižším stupni.

8. Nevhodná antikoncepce. Nutnost hlídat ejakulaci a včas vytáhnout úd před výronem semene, aby nedošlo k proniknutí spermií do pochvy, může rovněž působit značně rušivě, a to právě u mužů, kteří svou ejakulaci dobře neovládají. Na muže se také přenášejí obavy ženy, která jeho sebekontrole nedůvěřuje. Používání kondomu, který umožňuje setrvání v pochvě i při ejakulaci a zároveň poněkud snižuje intenzitu dráždění žaludu, je v takových případech vhodným východiskem.

9. Tělesné příčiny. Nepříznivě se může uplatňovat částečná fimóza, tj. zúžení předkožky, která při přetahování sem a tam silně dráždí žalud, a krátká uzdička, která při napínání táhne žalud dolů a zesiluje dráždění. Takto podmíněné potíže se dají snadno zvládnout jednoduchým ambulantním chirurgickým výkonem.

U některých mužů je sklon k rychlé ejakulaci projevem jejich mužné síly, silného sexuálního nabití a sexuální touhy. Těm pomáhá častější sexuální vybití (častější ejakulace), anebo je možno zkusit jejich vzrušivost nějak tlumit, například mírně uklidňujícími léky nebo znecitlivujícím gelem (či mastí) na nejcitlivější místa žaludu. Účinnost takového gelu, který lze dostat v lékárně na lékařský předpis, je závislá na tom, jak rychle se po potření vstřebává a za jak dlouho začne působit na nervová zakončení v žaludu. Například u Mesocain gelu to trvá 10 až 30 minut. Účinek pak vydrží několik hodin. (Instillagel účinkuje rychleji, již od 5 minut.) Muž cítí při souloži podněty slaběji a potřebuje k vyvolání ejakulace více pohybů.

U jiných mužů, kteří vedle předčasné ejakulace zároveň trpí i slabou erekcí a jejichž potíže jsou spíše součástí celkové sexuální ochablosti, nejsou tlumivé a znecitlivující postupy vhodné. Na místě je rekreace, otužování, dostatek pohybu, zdravá strava, sport, koupání a případně vodoléčba, jinými slovy postupy směřující ke zvýšení jejich celkové tělesné a duševní kondice, která by se pak měla odrazit i v sexuální oblasti.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Sex: starosti a radosti.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.